#’ [o] ^ 19 
ét könftigr ofvértåg, hvilkets tnateria aldelcs 
kommet ofverens med papper. Getiqgarne' 
göra derta papperet utaf Imå finä part iclar, 
iomde gnaga af allehanda llags torra Trän. 
Denna lärda Atsftor gifver ofshärafanledniug 
( ’É*i' 3 '? 1; 3 3 i- ■•- &dition d’ Höllan de ), ät va¬ 
ra betänkte uppä, om man icke på famma lått 
kunde gora papper af fånderhialit trå. Maii 
vet, a t Pappers - FabrtqueuYerne häfta nog 
otidt otii, at fä tilräckeligt linne, til at gora 
papper utaf. ‘Tänk, om man kunde g6rapap¬ 
per utaf trå,’ på fådant lått, föm Getingarne 
låra ols, hVad nytta det fkulle hafva riied fig. 
Detta fdrijånat åtminftone vidare ränlak^nde. 
Gärdet an, lom fyhes tara mycket troligt, 
la låra Getingarue fa mycken vederkåulla, forti 
gifvit ols anledning til en lå gagnelig iak. 
Alla Conchjlia , Snäckor,' Muflor , Scc, 
fall än de ej egenteligen boraråknas blätidfy- 
Jefter , åro åfven få föraktade, lom defle filt- 
nåmde Vi bore likväl befinna, hvad f6r et 
koftbart alfter de gifva olsl. jag medar Pärlor¬ 
na. Om de Mullor, forti påriornefiunaSuti, 
aldrig Mifvir obferverade , få fkulle vi ock al¬ 
drig fått kunlkap om* at fådant dyrbart folier 
gifves i Naturen/ 
£>e flora rodbfiina Myror, fom finnas hit 
1 Landet, hvllka gora de flora Myr-flackar, 
fcrm Vi dageligen fe i Ikogarna, teta ät fatril* 
ihop Qh vålluktande kåda, fom vi fe. ligga, fom 
0 % fc$ 
