B ;C°3 $ ,y 
förnåmligaft fyrfbra djuren , gifva ofs fS män¬ 
ga goda ämnen, at göra kläder af, iålom deras 
här ock ull, hvaraf vi lilverke kläde och ota¬ 
liga andra tyger: deras ikiun eller hu¬ 
dar, fom forvara ois ftåteligen for köld ock 
våta; at tortiga ätlkilligt aniiat. 
Vi are ej uögde med deftarvänne Naturens 
Rikens dyrbara håfvor til vår klådnad;vivil- 
jeånteligen.at det tredje Riket,Stenriket(i?<g- 
nurn Lajndeum vel Minera Le) åfven Ikal va¬ 
ra til vår tjånft dervid. Viutfire våra kläder, 
med dyrbara ipetiar ock våfnader, aiGullock 
Siifvcr. Sluteligen, vi åre omsUcdige i denna 
laken. 
Men ikulle ItifeEferne åfven tilfkyndaofs 
åmnen, iom åro tjänlige til vår klådebonad? 
Ja virterligen. Silkesroaikarne, deådlaCre- 
aturen , gå våra delicata ock prålaktiga fmnen 
oförlikneligen til handa i denna laken. De gif¬ 
va ois åmne til en våfnad, lom år högt aktad 
bland roånnilkor, ock fom vibrukcnifidftort 
nöje. Af deras Silke göre vi ofs klåder, iom 
åro vackra, låttaock goda, fall de kofta ois 
mycket. Det vore önlkcljgt, at vårt Climat 
vore tjånligt, til at föda ockupfoftradeftaun- 
. derbara hifetder. Ogörligheten håraf år ej 
bevift. Föriök hårpå åro gjorde, men ej full¬ 
gjorde. Det förtjänar vidare omiorg. MulJ- 
bårs-trån, den endafte födan för deifa maikar, 
kunna våxa och fortplantas hår. Således är det 
ej ogörligt, at inrätta Silkesmalkars Colotiier 
hår i Sverige 
Kan 
