A ROZSNYÓI WOLNYNRÓL. 
105 
{114} 1 4 P 
{113} \zP 
{111} P 
{124} 7a £ 2 
{122} P2 
{133} P 3 
{146} 2 /3 P 4 
{1.12.14} 6 /7P12, 
a Il-vel jelölt hasonlóképen színtelen, átlátszó, 2*5 m f m széles és majdnem 
1 vastagon (Y. tábla, 2. ábra) pedig az 
{ 100 } 
00 P OC¬ 
{ 010 } 
CO p 00 
{ 001 } 
0 P 
{ 210 } 
00 P2 
{ 110 } 
00 p 
{130} 
00 P 3 
{ 102 } 
7 2 P 00 
{ 011 } 
Poo 
{ 012 } 
72 P OO 
{013} 
73 Poo 
{114} 
1 4 P 
{113} 
73 P 
{111} 
P 
{234} 
3 /4 P 3 / 2 
{4.7.10} 
7 10 P 7 4 
{122} P2 
{137} 3 /7 P 3 
{133} jP3 
{146} 2 /aP4 
{1.12.14} 6 /7 P12. 
A kristályformák kifejlődésére nézve megfigyeléseim a következők : 
A nagy dimenziójú {l00}-nak lapjai a főtengely irányával párhuza¬ 
mosan mind a két kristályon rostosak, mely körülmény tündöklésüknek 
hátrányára van. A {010}-nak keskeny és a {00l)-nek kicsiny lapjai elég 
jól fénylenek. 
A prizmák közül a főtengelylyel párhuzamosan rostos s így kevésbbé 
jól reflektáló {210} kristályaimon majdnem akkora, mint az igen fényes 
és sima nagy lapú {llO}. Az {l30}-nak lapjai keskenyek, de erős fényűek. 
A nagyobb lapú {102} macrodoma, mely szintén mindkét kristály¬ 
nak sajátja, mint azt a rozsnyói anyagot vizsgáló szerzők is emlitik, 
fényes lapú. 
E lelőhelyű anyagon eddig a {011} brachydoma gyér előfordulású¬ 
nak, némelykor érdesnek és kis felületűnek van leírva. Kristályaimnál az 
alak a tetőzök között egyike a nagyobbaknak, sőt az I-vei jelölt egyénen 
