126 
T>1 KORMOS TIVADAR 
Myogale (Mygale Cuvier, 1800; Myogalea Fischer, 1829) név, melyet 
ebben az alakjában Brandt 1 alkalmazott először, csupán a keleti pézsma- 
cziczkányra (D. moschata) vonatkozik. Utóbbit azonban elsőbbségi jogon 
az 1777-ből, Gueldenstaedt-íőI származó Desmana név illeti meg, míg 
a nyugati pézsmacziczkányt (G. pyrenaicus) a KAUP-tól 1829-ben fel¬ 
állított Galemys névvel kell jelölnünk. 
A Galemys- nem geológiai múltja az alsó (középső?) mioczénig nyú¬ 
lik vissza, ebből az időszakból származnak ugyanis azok a pézsma- 
cziczkány-maradványok (G. sansaniensis Lartet, minuta Lartet, nayadum 
Pomel, antiqua Filhol), melyek Francziaországból Lartet, Pomel és 
különösen Filhol tanulmányai révén ismeretesek. A G. pyrenaicus-t 
Blainville 1836-ban Francziaország pleisztoczén üledékeiből említi, 2 
1887-ben pedig Woldrich 3 a fentebb elsorolt mioczén fajokat ugyan¬ 
ennek a fajnak a rokonságába utalja. 
A Desmana- nem eddigi ismereteink szerint az előbbinél jóval 
fiatalabb múltra tekinthet vissza, a mennyiben geológiai értelemben vett 
legidősebb képviselője az angolországi Forestbed preglacziális rétegeiből 
ismeretes. Az itt talált pézsmacziczkány-maradványok azonosak azzal a 
fajjal, melyet Owen 1846-ban Palaeospalax magnus néven közölt; 4 ez 
pedig a későbbi búvárok szerint nem egyéb, mint a Desmana moschata, 
vagy azzal legalább is nagyon közel rokonfaj. A Forestbed rétegei közel 
egyidősek vagy éppenséggel azonoskorúak a magyarországi preglacziális 
üledékekkel; átmeneti rétegek ezek, melyeknek a faunája a legfelső 
plioczén s a legalsó pleisztoczén állatvilágát egymással szoros kapcso¬ 
latban tartja. 
A Desmana moschata Angolországon kívül Belgium és Német¬ 
ország pleisztoczén képződményeiből is ismeretes. 5 
1 Brandt J. F. : Wiegmann’s Archiv f. Naturgeschichte, 1834. I. pag. 176 
2 Blainville M. H. M. de : Ostéographie des Insectivores, pag. 99. (Paris, 1836). 
3 Woldrich J. N. : Diluviale europ. nordasiat. Säugethierfauna und ihre 
Beziehungen zum Menschen ; Mémoires de l’Acad. imp. d. Sc. de St.-Pétersbourg, 
VII. Serie, T. XXXV. No 10. pag. 21. (St.-Pétersbourg, 1887). 
4 Owen R. : A History of British Fossil Mammals and Birds, pag. 25—27. 
Fig. 12—13. (London, 1846). 
5 A Desmana moschata hajdani elterjedésére vonatkozó főbb irodalom : Lartet, 
Revue Archéolog. (Paris, 1863) ; Lartet, Comptes Rend. de l’Acad. Se. (Paris, 1864) ; 
Sandberger F. : Ein Beitrag zur Kenntniss der Unterpleistocänen Schichten Eng¬ 
lands. Palaeontographica, N. F. Bd. VII. pag. 86. (Cassel, 1880) ; Newton E. T. : 
Notes of the Vertebrata of the Pre-Glacial Forest Bed Series of the East of Eng¬ 
land, Part. IV. Rodentia and Insectivora ; Geological Magazine, New-Series, Dec. 
II. Voi. Vili. pag. 259. (London, 1881); Lydekker R. : Catalogue of the Fossil 
Mammalia in the British Museum ; Part. I. pag. 16. (London, 1885) ; Trouessart 
E. L. : Faune des Mammif. d’Europe, pag. 60. (Berlin, 1910). 
