6 Dï KOCH ANTàL 
ris vége szintén hiányzik. Végre a II. tála 7. és 8. ábrái is a Præmaxillare 
dentalis részének a töredékeit tüntetik elénk. Világosan látható ezeken a 
maradványokon, hogy a fogakat viselt kráteralakú fogpárnáknak két sora 
van mindeniken. A külső sor jóval nagyobb, de egymás közt is különböző 
nagyságú és szabálytalan közökkel elhelyezett fogpárnákat mutat ; ezeken 
belül ellenben, szorosan a Præmaxillare belső szélén, egyformán apró 
fogpárnáknak meglehetősen egyenletes sorát láthatjuk. A fogaknak ilyetén 
elrendeződése a Præmaxillarén Owen szerint (i. m. 161. és következő lap¬ 
jai) a Merlangus alnemnek a sajátsága. A külső fogak sorának egyenetlen 
nagy közei arra valók, hogy a Mandibulare egy sor nagy fogainak hegyeit 
befogadhassa, mikor a hal szája csukva van. 
Az elszigetelt csontok közt csakugyan megtaláltam a Mandibulare 
dentalis végét is (II. tábla 6 a b ábrái), melyen világosan látható 6 nagy 
fognak a párnája egyetlen sorban, de egyenetlen távolságban egymástól, 
épen úgy, a mint az a Præmaxillare mellső nagy fogainak sorában is 
mutatkozott. 
Az I. tábla 1. ábráján, mindjárt a Præmaxillare felett, ettől elváltán 
látunk egy gerebenfogat, és a II. tábla 10—12. ábráin, eredeti nagyság¬ 
ban és háromszoros nagyításban, három elszigetelve talált fogat rajzol¬ 
tattam. Ezeken a rajzokon láthatjuk, hogy e fogak a kráteralakú fogpárna 
kerületének megfelelő széles kerek alappal bírnak, mely erősen redős, s 
hogy ebből felfelé összehajolva hamar vékonyabb kúpalakban elég ma¬ 
gasra kiemelkedik a fogkorona, mi mellett többször horgasán kissé meg is 
görbültek. E fogkoronák kúpos üreggel bírnak, mely az alaptól közel a 
hegyéig fölemelkedik. (II. tábla 12. ábra.) 
E fogaknak csúcsán lapátszerűen kiszélesedett zománczsipka foglal 
helyet, mely világosabb szinű és áttetsző. Két oldalt a zománcz egy dara¬ 
big le folytatódik a fogkorona dentinjén. 
E fogaknak összes sajátságai határozottan a Gadidae családbeli 
halak gerebenfogaival azonosak, a mint az Owen id. művében részletesen 
megállapítva található. A mondottak alapján sikerült e maradványokon 
nemcsak a Gadidae családba, hanem annak Gadus nemébe és Merlangus 
alnemébe tartozását is kétségtelenül megállapítani. 
Az I. tábla 1. ábráján d alatt látható hosszú hengerded csont való¬ 
színűleg a Maxillare, melynek mellső görbült végén a symphysis megvas- 
tagodása is észrevehető, habár nagyon elmosódottan. Ali. tábla 4 ab ábrái 
egy kisebb példánytól való elszigetelt Maxillare-nak symphysis-végét 
mutatja, izületi vastagodásaival, a mint az a G. morrhua-nél is egészen 
hasonló ’minőségben látható. 
Az állcsontokhoz és a fogazathoz képest a többi vázmaradvány csak 
másodrendű fontosságú ismertető bélyegeket szolgáltat, melyekből csak 
