A BEOCSINI CZEMENTMARGA KÖVÜLT HALAI. 
7 
annyi állapítható meg, hogy az összehasonlításra szolgáló G. morrhua L. 
megfelelő vázrészeihez igen közel állanak. 
A II. tábla 1. ábrája a homlokcsontot (Frontale) és a vele kapcsola¬ 
tos orrcsontot (Nasale) tünteti föl. Ez csak kevéssel kisebb az 1 m. hosszú 
G. morrhua megfelelő csontjainál. Körvonalaikban teljesen, a részletek¬ 
ben is, a mennyiben az elmosódott beocsini maradványon kivehetők, 
eléggé jól egyeznek egymással. 
Az I. tábla 1. ábráján (b alatt) a kulcscsont (Claviculare) töredéke 
is látható. Alakra ugyanolyan mint a G. morrhua megfelelő csontja, de 
nagyságra annak körülbelől csak %-ad része. Az tehát egy kisebb termetű 
Merlangus példánytól származhatik. A II. tábla 2. ábráján feltüntetett 
elszigetelt kulcscsont valamivel tökéletesebb és nagyságban is megközelíti 
az 1 méteres G. morrhua kulcscsontját. 
Az I. tábla 1. ábráján c-nél a jobboldali Præoperculum belső lapjá¬ 
nak a maradványát látjuk, mely a G. morrhua megfelelő csontjánál 
valamivel kisebb. A IV. tábla 2 a b ábrái ugyanilyen, elszigetelten talált, 
jobboldali Præoperculum külső és belső lapját mutatják. Ez a Præoper¬ 
culum van akkora, mint az összehasonlításra szolgált G. morrhua-é. 
Alakra nézve általában jól egyezik, de a részletekben kopottsága és 
letöredezett szélei miatt nem hasonlíthatók jól össze. 
Végre a II. tábla 9. ábrája is egy baloldali Præoperculum külső 
lapjának a közepetáját mutatja; miután alakra is meglehetősen eltér az 
előbbiektől, valószínű, hogy nem ugyanazon fajra vonatkoztatható. 
Az V. tábla 3 ab ábrái az ékcsontnak (Basisphenoid) középső, pálcza- 
forma részletét mutatják kívülről és belülről. Ez azonban jóval kisebb 
példányra utal, mint az összehasonlításra szolgáló G. morrhua ; felénél 
csak valamivel lehetett nagyobb. 
Csigolyák, az I. tábla 1. ábrájának együtt maradt 15 darab törzs¬ 
csigolyáján kívül, elszigetelten is gyakran kaphatók. Az I. tábla 2. ábrája 
a legnagyobb példányt tünteti elénk, mely a G. morrhua legnagyobb 
törzscsigolyáit is fölülmúlja és ennél még nagyobb halra utal. A 3 ab ábrá¬ 
kon feltüntetett csigolya a G. morrhua legnagyobb törzscsigolyáinak 
alakjával és nagyságával bír. A 4. ábra végre egy ugyanilyen nagyságú 
halnak már a farkcsigolyáiból való lehet. Mindezeknek a csigolyáknak 
részletesebb szerkezete is igen jó egyezést mutat a G. morrhua megfelelő 
csigolyáival és így nem szenvedhet kétséget, hogy mindannyi a kérdéses 
nagy Méflangus- faj különböző nagyságú példányaitól való. 
* 
A beocsini nagy Gadoid-halnak osteologiai szempontból imént leírt 
és összehasonlított maradványai, a mint láttuk, nem egy, hanem számos 
