13 
A BEOCSINI CZEMENTMÁRC-A KÖVÜLT HALAI. 
tetetfc töredékben a valamivel kisebb fogak közeit elfoglaló gödrök nyitva 
vannak és egészen átfúrják az állkapocstöredéket. A 3. ábra töredékén 
a két kisebb és alig koptatott fog közének közepén egy letörött fog és 
mellette egy-egy üres gödör látható. Végre a 4 ab ábrák töredékében egy 
igen fiatal és kevésbbé kiemelkedő fog mellett egy-egy tövén letörött fog 
helye látszik. 
Ezekből a maradványokból világosan kitetszik, hogy a fogak elren¬ 
deződése, elhasználódása és pótlása tekintetében itt ugyanolyan viszo¬ 
nyok uralkodnak, minőket Owen a recens Sphyraenák-ui vonatkozólag 
(op. cit. p. 126) pontosan megállapított és leírt. 
E fogaknak zsákforma, vastag gyökerei, a mint az a VI. tábla J., 
2. és 4-ik ábráin jól látható, szivacsos szövetű vasodentin állományból 
állanak, mely az állkapocs rostozottan szivacsos csontjától világosan elüt 
(1. az 1., 2 b és 4 b ábrákon), de a foggödrök csontfalaival szorosan össze 
van forrva, mely tekintetben a hüllők fogaitól, melyekre különben 
nagyon emlékeztetnek, lényeges eltérés mutatkozik. Még lényegesebb 
azonban az eltérés abban, hogy míg a hüllők foggyökere üreges és a 
fogüreg a fogkúpokba is fölemelkedik: addig a mi sauroid halunknál a 
gyökérnek vasodentin állománya a fogkúp belsejét is kitölti (1. a 2 b és 
a 6. ábrákon), a fogkúp dentin állományába lassanként átmenve, noha 
bizonyos határ a kettő között szabad szemre mégis mutatkozik. Ez a 
tömött foggyökér Owen szerint a fogkúp elhasználódásával a mellette 
képződő gödrökben fejlődő pótfogak nyomása következtében végre vagy 
kitolatik, vagy fölszívódik, minek következtében aztán a pótfogak közei¬ 
ben vagy gödör vagy annak felületes nyoma marad, a mint azt beocsini 
maradványainkon is láthatjuk. 
A fogaknak alakja és felületi díszítményei a beocsini sphyrænoid 
halmaradványokon nagyon sajátságosak, és e tekintetben mutatkoznak a 
legnagyobb eltérések az eddigelé ismeretes fossilis Sphyraenodus-íogak- 
kal szemben. 
A fogkúpok, mikor még fiatalabbak, mindjárt a zománczkúp tövétől 
kezdve befelé görbülnek, tehát többé-kevésbbé horgasak ; de az idősebbek 
és kopottabbak előbb egyenesen kiemelkednek az állkapocsból (VI. tábla 
1. ábra) és csak feljebb görbülnek be horgasán. A fogak töve széles kúp¬ 
alakúnak látszik, de feljebb karcsúbb s a fogkoronák kívülről befelé 
kissé lapítottak és erős befelé görbüléssel gyorsan elvékonyodva éles 
hegyben végződnek. De a fogak tövének kerülete sem teljesen köralakú, 
hanem kívülről befelé kissé lapított. Ezt többé-kevésbbé kifejlődött több 
fogkúp tövének méretei, ezek és a kúp magasságának arányszámai vilá¬ 
gosan feltüntetik. 
