Di KOCH ANTAL 
20 
beocsini faj és az előbb említett régibb fajok. Pontosabb összehasonlítás 
a beocsini maradványok hiányossága miatt nem lehetséges ; de habár 
geológiai kor tekintetében legközelebb állanak is egymáshoz, a háti sörény¬ 
úszókra és a pikkelyekre nézve oly lényeges eltérés mutatkozik e két faj 
között is, hogy azonosságuk ki van zárva. 
Tekintettel arra, hogy a plioczénből kihalt Lates - faj nincs még le¬ 
írva, a beocsini maradvány, habár faji bélyegeit pontosabban megálla¬ 
pítani nem lehetett, könnyebb idézés végett Lates pliocaenus -nak ne¬ 
vezhető. 
6. Egy Gryrodus sp.-nek valószínűleg bemosott kövezetfoga. 
(A YI. tábla 7. ábrája.)- 
A beocsini ezementmárgából végre kikerült egyetlen példányban egy 
nagy, kerekded, lapos kövezetfog is, mely oly feltűnően hasonlít a Gyro- 
dus -nemnek kövezetfogaihoz, hogy nem is tarthatom másnak. Előzetes 
jelentésemben ugyan a Labroid-halak torokfogaira gondoltam ; de ponto¬ 
sabb egybevetés után azt látom, hogy mind nagyság, mind alak tekinteté¬ 
ben távol áll ezen családbeli csontos halak torokfogaitól. 
A laposan domború, tetején egészen lelapított fog 1*3 és 1*4 cm. 
átmérőjű és 0*4 cm. magas. Alól üreges, úgy hogy a fogkorona kb. 2 mm. 
vastag, csészealakú héjt alkot, melynek külső felületét kb. 0*4 mm.-nyi 
zománezréteg, belső részét pedig 1*6 mm. vastag, világos sárgás, finoman 
harántrostos dentinállomány képezi. A zománezréteg közepén kb. 5 mm. 
átmérőjű, sötétebb palaszürke ovális foltot és e körül különböző szinű, 
változó szélességű gyűrűket mutat, melyek közt a meredeken leeső szélen 
különösen a sárgásfehér zománezgyűrű igen feltűnő. Ez alatt a zománcz 
2 mm.-nyi alapgyűrűje már egészen merőleges, barnaszinű és erősen 
rovátkás-ránezos szerkezetével élesen eltér a zománcz többi sima részétől. 
Ezek a sajátságok mind határozottan a ganoid Gy rodus - nem fogaira 
utalnak. Mivel azonban a Gyrodús -nem az eddigi tapasztalatok szerint a 
Jurától kezdve csak a Kréta időszak végéig élt, nem hihető, hogy Beocsin- 
nál még a plioczén korszakban is létezett volna valamely faja. Sokkal 
valószínűbb, hogy ez az egyetlen fog a Fruskagora felső-krétakori réte¬ 
geiből került véletlenül a czementmárgába, a mint tényleg e hegység idő¬ 
sebb rétegeinek kőzeteiből és ásványaiból is elég gyakran kaptam már 
kisebb-nagyobb töredékeket a czementmárgába bezárva, így különösen 
szerpentint és magnetitet. Igaz, hogy eredeti fekhelyükön a felső-kréta 
rétegekből még nem sikerült a Gyrodus valamely maradványát találnunk, 
de a gyér előfordulás a bemosatás lehetőségét nem zárja ki. A további 
kutatásoknak marad fentartva erre nézve biztos adatokat szolgáltatni. 
