26 
m KOCH ANTAL 
Lutes Partschii Heck, fajra emlékeztet, mint a Nilus és Ganges vizeiben 
élő, igen nagy édesvízi fajokra (L. niloticus és L. calcarifer). Gorjanovic- 
Kramberger egy jóval kisebb Lates- fajt croaticus néven irt le, 1 mely a 
zágrábmegyei dőljei szarmata rétegekből került ki, mely tehát elegyes 
(brack) vízben élhetett. 
így tehát a beocsini Lates is otthonos lehetett a pannoniai emelet 
bra kvizű beltengerében. 
A mi a beocsini köviilt halfaunula leggyakoribb tagját, a Merlan- 
gus alnembéli kihalt nagy fajt illeti, ennek mai képviselői főleg az 
északi földgömb mérsékelt és hideg övének a lakói. A Gadus- nemnek 
ma összesen 18 faja él, melyek között kettő California partjaira szorít¬ 
kozik. A Gadus morrhua Grönlandtól és Canadától kezdve az Északi 
tengerig el van terjedve; szintúgy a G. aeglefinus is. A G. virens- 1 és a 
Merlucius vulgaris-i Angolország és Északamerika partjain halásszák; a 
G. (Merlangus) vulgaris-t szintén Anglia partjain fogják. Még néhány 
északi faj az Atlanti Oczeán egész északi részét lakja. 
A délibb fajok inkább csak egyes vidékekre szorítkoznak. így a 
G. luscus és pollachius, a Phycis blennoides az angol partokon és a 
Középtengerben is találtatnak. A Középtenger némelyik faja az Atlanti 
Oczeán szomszédos részeiben is előfordul. 
A beocsini nagytermetű fossilis Gadus-nak mai rokon fajai tehát 
az Atlanti Oczeán mérsékelt övében is általánosan el vannak terjedve; 
s ebből arra szabad következtetni, hogy az alsó-plioczén korszakban 
Magyarország mélyebb részeit elborított, úgynevezhető pannoniai bel¬ 
tenger, bizonyára a Középtenger útján, az Atlanti Oczeánnal is közle¬ 
kedhetett. 
Ugyanerre enged következtetnünk egy fossilis Brosmius- fajnak elő¬ 
fordulása is, mert a recens Brosmius brosme (vulgo : Torsk) az Atlanti 
Oczeán mérsékelt övének északibb részeiben van elterjedve. 
A Serranus -nemnek valódi hazája ugyan az Indiai Oczeán 61 faj¬ 
jal, de a Középtengernek szintén jellemző neme, és úgy látszik, hogy 
innen is ment át az Atlanti Oczeán szomszédos részeibe. Ebből aztán a 
Középtengernek az Indiai Oczeánnal való egykori összefüggésére lehetne 
következtetni. 
A hatalmas Sphyraenodus , a mai Sphyraena-gé nusz legnagyobb 
fajának, az ú. n. Barracuda-nak rokonságából való. Ez a nagy ragadozó 
hal a mai forró- és melegövi tengerekben, tehát az Indiai Oczeánban is, 
annak partjai közelében igen el van terjedve. Ez a tény szintén arra 
1 Palæoichthyologiai adatok. (A m. kir. Földt. Intéz. Évkönyve. XIV. k. 1902. 
1. fűz. 10. 1. IV. t. 1. ábra.) 
