T>1 ZIMÁNYI KÁROLY 
96 
mérve : n számítva : 
(15.1.0) : (100) = 3° 35'-— 3° 51' 3 3° 48 3 /Y 
: (111) == 52° 8' 1 52° 5' 
H {14.1.0} egy esetben mint keskeny fényes sáv, másodszor mint 
szélesebb rostos lap. 
mérve : n számítva : 
(14.1.0) : (100) = 4° 0'— 4° 3' 2 4° 5' 
G { 12 . 1 . 0 } egészen hasonló kifejlődéssel mint a megelőző alak 
lapjai. 
mérve : n számítva : 
(12.1 .0) : (100) = 4° 42'— 5° 0' 2 4° 46' 
: (111) = 51° 18' 1 51° 26 Va' 
B {810} gyakoribb alak, négy kristályon összesen hét lapjának haj- 
lását mérhettem ; az ellenkező állású alakot Helmhacker 1 a waldensteini 
pyriteken észlelte. Némely lapjának erős rostozása a mérések pontosságát 
befolyásolta, határértékek : 
mérve : n számítva : 
(810) : (100) — 7° 0'— 7° 27' 7 7° 7 Va' 
: (111) zr= 49° 47'— 49° 57' 2 49° 52 VY 
A pyriten csak újabban figyelte meg Boeris {510} alakot, de egy¬ 
előre a kétesekhez számítja . 1 2 Tekintve azt, hogy a pyriten mostanáig a 
pentagondodekaédereknek csaknem szakadatlan sorát ismerjük, ezt az 
egyszerű jelii alakot a ritkák közé kell soroznunk. Úgy látszik, hogy 
{510} egyáltalában a szabályos rendszer legritkább alakjaihoz tartozik, 
Goldschmidt 3 összeállítása szerint csak a fiuoriton, cupriton és smalti- 
non ismeretes. A kotterbachi pyriten két pentagondodekaédert találtam, 
a melyek {510}-hez közel fekszenek, de mivel a mérések jók voltak és 
nagyon eltértek {510} számított értékeitől ((510) : (100)= 11 °19' szám), 
a kevésbbé egyszerű jeleket fogadtam el. 
J { 11 . 2 . 0 }, három kristályon egy-egy magános lap hajlását mértem. 
mérve : n számítva : 
(11.2.0) : (100) = 10° 3'— 10° 14' 3 10° 18VV 
C {16.3.0} két kristályon egy-egy finoman rostos lap, az övnek más 
lapjaival ismétlődve. 
mérve : n számítva : 
(16.3.0) : (100) =10° 33'— 10° 41' 2 10° 37' 
1 Tschermak’s Mineral. Mittheil. 1876. p. 13. 
2 Boeris G., Pirite di Yalgioie. (Atti della R. Accad. Se. di Torino, XXXV. 
1900, p. 714. és Rivista di Minerai, etc. XXVI. 1901. p. 36.) 
3 Index der Krystallformen. I. p. 139 -140. 
