PYRIT KOTTERBACHROL SZEPESVARMEGYEBEN. lOl 
de a X. tábla 6 . ábráján az oktaéderhez viszonyítva kissé túlságos nagyok¬ 
nak rajzoltam. A tizenegy megállapított pentagondodekaéder közül há¬ 
rom a pyritre új alak, ezek { 12 . 1 . 0 }, {810} és { 11 . 2 . 0 }; az igen ritka 
{710} szintén ki volt fejlődve az egyik övben kissé gyönge fényű széle¬ 
sebb lapja, a másikban több keskeny lapja másokkal ismétlődve volt lát¬ 
ható. E pentagondodekaédert először Strüver 1 említi mint kérdéses ala¬ 
kot egy brossói kristályon, újabban pedig Heddle 1 2 a leadhillsi pyriten 
figyelte meg. Egy másik ritka alak {511}, a melyet eddig csak a lang- 
bani pyritről ismerünk ; 3 középnagyságú, sima és gyönge fényű lapjait 
még más kristályokon is megfigyeltem. E kombináczió összes alakjai: 
a 
{100} 
c 
{710} 
e 
{210} 
{12.1.0} 
& 
{430} 
*B 
{810} 
0 
{111} 
{11.2.0} 
E 
{511} 
? 
V 
{11.4.0} 
h 
{410} 
k 
{520} 
f 
{310} 
V 
{650} 
A 6. kristály az egyik tengely irányában oszloposán megnyúlt, 
méretei 1*5—3 mm. Az uralkodó {210} mellett {430}, {100}, {13.7.1}, 
{111 } és {511} is jól kifejlettek, a többi alak lapjai keskenyek, aprók. 
Az egyik oktanst lehetőleg természetimen a XI. tábla 7. rajzában 
ábrázoltam. Két szomszédos oktansban {13.7.1} egy-egy kitűnő fényű 
lapja fekszik, a kettő között egy nagy, finoman rostozott vicinális lap 
( 10 . 0 . 21 ); a kissé összehajló kombinácziói éleken kívül a lapnak hajlása 
a hexaéder lapjaihoz is igazolja, hogy a lap nem ( 102 ), ( 10 . 0 . 21 ) : ( 001 )= 
25° 37' mér. 25° 28' szám. A két másik dyakisdodekaédernek {10.6.1], 
{14.11.8} egy-egy apró illetve keskeny lapocskája hajlását aránylag még 
elég jól határozhattam meg ; felemlítem még {710} és {920} ritka ala¬ 
kokat, ez utóbbi, amelyet eddig csak a brossoi , 4 a valgioiei 5 és a passo- 
brevei 6 pyritről ismerünk, szélesebb és sajátszerűen rostozott lapokkal 
jelenik meg. A megfigyelt alakok sorozata: 
1 Strüver, Pirite del Piemonte e dell’ Elba. (Memorie della R. Accad. d. Sci. 
di Torino. 1869. Ser. IL Tom. XXVI. p. 24. tab. IX. fig. 131.) 
2 Heddle, M. F., The Mineralogy of Scotland. Edited by J. G. Goodchild. 
Edinburgh, 1901. I. p. 34. tab. X. fig. 21. 
3 Bih. till Sv. Yet. Akad. Handl. 1887. XIII. 2. No 7. p. 5. (Ismertetve a 
Zeitschr. f. Krystall. etc. 1889. XY. p. 85). 
4 Strüver, i. h. 
5 Boeris G., i. h. 
6 Zambonini F., Eisenkies von Passobreve. (Centralblatt f. Miner. Geol. etc. 
1903. p. 117.) 
