PYRIT KOTTERBACHRÓL SZEPESVÁRMEGYÉBEN. 
109 
és számítások közt többnyire nagy az eltérés (10'—30'); a lapoknak egy 
része vicinális, nehánynak ugyan elég egyszerű a jele, de biztosnak nem 
tekinthetők, közülök a (l 1.5.0) pentagondodekaédert Franzenau 1 figyelte 
meg először a bélabányai, (830) alakot pedig legújabban Mauritz 1 2 3 a 
porlmrai pyriten. 
Ide számítom még az (5.12.13) lapocskát is, a melyre vonatkozó 
méréseket a 103. lapon már közöltem, a többiekre vonatkozók pedig a kö¬ 
vetkezők : 
mérve 
n 
számítva 
(13.1.0) : (100) = 4° 
26' 
1 
4° 
24' 
(10.1.0) : (100) = 5 
41 ca 
1 
5 
43 
(24.5.0) : (100) *== 11 
39 
1 
11 
46 
(13.3.0) : (100) = 13 
7 
1 
13 
0 
(19.5.0) : (100) = 14 
48 
1 
14 
45 
(27.10.0) : (100) = 20 
21 
1 
20 
19 
(830):(100) = 20 
50 ca 
1 
20 
33 
(12.5.0) : (100) = 22 
21 — 22° 
33' 
2 
22 
37 
(730) : (100) = 23 
34 — 23 
37 
2 
23 
12 
(11.5.0) : (100) ^ 24 
18—24 
31 
2 
24 
27 
(17.8.0) : (100) = 25 
10 -w25 
15 
2 
25 
12 
(21.10.0) : (100) = 25 
37 — 25 
46 
2 
25 
48 
(19.10.0) : (100) = 27 
28 — 27 
45 
2 
27 
45 
(765) : (111) = 7 
19 ca 
1 
7 
45 
(654) : (111) — 8 
46 ca 
1 
9 
16 
A kotterbachi pyrit a kristályok szépségét és nagyságát tekintve na¬ 
gyon távol marad a dognácskai, selmeczbányai, porkurai, piemonti és 
elbai előfordulásoktól ; de a soklapú kombinácziókat és az egyes alakok 
nagy számát tekintve tagadhatatlanul az érdekesebb pyritekhez kell so¬ 
rolnunk, a mit még növel az is, hogy több ritka alak mellett még egy 
negativ dyakisdodekaéder is van. A kristálytanilag eddig részletesebben 
leírt pyriteknél 5—7 alak kombinálódik a legtöbblapú kristályokon, rit¬ 
kán találunk ennél többet. Strüver a piemonti és elbai pyriteken 54 
alakot állapított meg és az 5603 megvizsgált kristály közül csak az 
egyik volt 13 alak kombinácziója ; 3 Helmhacker a waldensteini pyriten 
szintén csak egy kristályt említ 13 alakkal; Hessenberg 4 egy binnen- 
völgyi kristálykán 7, v. Zepharovich 5 egy böcksteinin 12 egyszerű ala¬ 
kot ismert fel. Franzenau 6 a bélabányai pyritnek legkomplikáltabb 
1 V. ö. az idézett helyen. 
2 Mathem. és Természettud. Értesítő. 1903. XXI. p. 358. 
3 Az idézett munka p. 18. IX. tab. 136. fig. 
4 Mineralog. Notizen. Neue Folge 1863. II. No 5. p. 29. 
5 Zeitschr. f. Krystallogr. etc. 1881. Y. p. 270. 
3 Mathem. és Természettud. Értesítő. 1898. XYI. p. 288 és 289. tab. I. fig. 5. 
és tab. II. fig. 2. 
