280 
DS ZIMÁNYI KÁROLY 
tálynál (13) csak iVa-fényre vonatkoznak. Mind a tíz kristályon az első¬ 
rendű oszlop két-két lapja alkotta a törőszöget (a), kettőn ezenkívül még. 
egy oszlop- és egy hátsó piramislap (a = 1010 : TOI 1). A mérésekhez a jól 
tükröző lapoknak legsímább részét választottam ki, a többit pedig gondo¬ 
san elfödtem; a tükröző laprészlet szélessége a fénysugár beesési síkjában 
1|—mm. közt változott. 
Minden észlelést többször ismételtem, úgy hogy a fénysugár a priz¬ 
mának majd az egyik, majd a másik lapjára esett és a limbusnak külön¬ 
böző részein olvastam le. A minimális eltérítés alább közölt szögei az 
egyes megfigyeléseknek öt-öt másodperezre lekerekített középjei. Ha az 
eltérített sugár erős és kifogástalan éles volt, az egyes leolvasások egy¬ 
más közt 015"—-1 '15" volt az eltérés, meghatározásaim túlnyomó részénél 
a megbízhatóság ilyen fokú ; egy kisebb részüknél az eltérések 1'15"—2'25", 
a mi a törésmutatóknál + 0*0001—0*0002 középeltérésnek felel meg. 
Csak három kristálynál, öt esetben a zöld és kék sugarakra az eltérés 
2'25"—3'0" volt, a mi a törésmutatókat a negyedik tizedesben már több mint 
két egységgel befolyásolja. 
A mint az alább közölt táblázatból látható, egyrészt az Ou és 
másrészt az o^ a és e ti sugarak törése közel áll egymáshoz, a minek kö¬ 
vetkeztében az eltérített sugarak részben födik egymást. A legnagyobb 
óvatosság mellett sem volt néha elkerülhető, hogy az észleléseknél a Na 
zavarólag ne hasson, ezért ilyenkor az Ou és en sugaraknál a gyöngén 
feltűnő sárga sugarat nikollal eltüntettem. 
A két eltérített sugár erőssége észrevehetően különböző volt, a rend¬ 
ellenes sugár t. i. mindig gyöngébb volt, megfelelően nagyobb absorbeálá- 
sának. Jól megfigyelhető ez, ha a fényforrás erejét egy bizonyos fokig 
gyöngítjük, ekkor csak a rendes sugár látható, a másik már nem. Minél 
teltebb a kristály színe, annál erősebb az absorbeálás, így például a nagy 
zöldessárga kristálynál (13.) a rendellenes sugár feltűnően gyönge volt, 
míg a halványzöldnél (14.) korántsem volt oly nagy a különbség a két 
sugár erőssége közt ; az első prizma közepes vastagsága, a melyen a meg¬ 
tört sugár áthaladt, mintegy 5—6 mm., az utóbbié csak 1—2 mm. volt. 
A mikor a törésmutatókat azokon a kristályokon határoztam meg, a melye¬ 
ken a törőprizma lapjai x(10íl) és m (TOlO) voltak, tehát a rendes su¬ 
gárhoz közelebb fekvő közbeeső sugarat figyeltem meg, a kettőnek fény¬ 
erősségében szabad szemmel észrevehető különbség alig volt. 
A kristályok színe sárga, élénkzöld, zöldessárga és halványzöld volt. 
A szép sárga kristály (1.) színe emlékeztet a jumillai apatitokéra, csak¬ 
hogy a malmbergetinek színe sötétebb ; az élénkzöld színűek (9, 15, 16) 
kissé a sárgásba hajlanak, a két utóbbi teltebb, sötétebb színű, mint a 
9-ik. A zöldessárga kristályok közt (3, 10, 11, 12, 13) szintén csak a szín 
