A ZÖLD APATIT MALMBERGETROL. 
281 
világosabb, vagy sötétebb árnyalatában van némi csekély különbség, ezek 
közt a legsötétebb a 13. számú nagy kristály, végre a 14. kristály hal¬ 
ványzöld volt. 
Méréseim eredményeit a következő táblázatban állítottam össze, oly- 
képen, hogy a hasonló vagy azonos színű kristályokra vonatkozó adatok 
egymásután következnek. Az 1. és 13. számú kristályon, a mikor a törő¬ 
prizmát egy piramis és egy hátsó oszloplap alkotta, az £ kiszámítására 
az ismert képletet * használtam : 
A^ + ZA^+A^ 0 
A 0 = sin 2 r 
2A 
1= ( 0? 
+ 
sin 2 /? 
— CÄ~ 
+ 
cos 
“S 
COS^ T 
C 2 
S 2 
/ sin V ^ 
cos 2 /?\ 
\ C 2 ' 
£ 2 ) 
COS 2 T 4- 
1 
C 2 £ 2 
1 
C 
COS 
AA-de ’ 
2 
1 
'S 
sin 
A+de 
Mivel a szóbanforgó esetben az optikai tengely a törő prizma egyik 
lapjában m (1010) fekszik és pedig merőlegesen a törő élre 
* Th. Liebisch, Physikalische Krystallographie. Leipzig, 1891. p. 389. 
