284 
Dï ZIMÁNYI KAROLY 
malmokon és rubinokon tett megfigyelései is bizonyítják, szem előtt tartva 
azt, hogy a turmalinoknál az határozottan a változó chemiai összetétel¬ 
től függ. 
A mint már említettem, az élénk zöld kristályok (9., 15., 16.) színé¬ 
ben alig volt észrevehető különbség; míg a 9. és 15. kristály sugártörése 
közel áll egymáshoz (difi. 0*0002—0*0005), addig a 15. és 16. kristálynál 
az eltérés már 0*0010—0*0014. Még nagyobb a megegyezés a 3., 10. és 12. 
zöldessárga kristálynál, t. i. 0*0001—0*0002 ; ellenben már feltűnő az 
eltérés a legsötétebb zöldessárga 13. kristálynál. Az egészen világoszöld 
14. számú kristály a fénytörés erőssége tekintetében a középhelyet fog¬ 
lalja el. 
A 10—11 mm. nagy 13. kristály két különböző részén meghatáro¬ 
zott fénytörésben alig van különbség, ez tehát az észlelési hibahatárokon 
belül fekszik. A kisebb, sárga kristályon (l.)J — méretei 3—4 mm. — a 
két prizmalapon át meghatározott törésmutatók közepesen 0*0009-el na¬ 
gyobbak mint a piramis és a szemben fekvő hátsó prismalapon át meg¬ 
határozottak. Sem az egyik, sem a másik kristálynak a mérésénél hasz¬ 
nált két különböző részén eltérő színeket nem lehetett felismerni. Ugyan¬ 
azon kristály különböző részein a fénytörésben ekkora, de még jóval nagyobb 
különbségek tapasztalhatók; szolgáljanak erre nézve például Wülfing 1 
meghatározásai, a melyeket Barrado Perahy- (Brazília), Paris- (Maine) és 
Alabaskáról való turmalinok egy-egy kristályából metszett prizmán 
nyert, az eltérések a harmadik tizedes egy egységét is meghaladják. 
Viola 2 3 egy fahéjbarna elbai turmalin-kristály két közvetlen határos ré¬ 
széből készített prizmákon a törésmutatók harmadik tizedesében mintegy 
öt egység eltérést tapasztalt (coNa m 1*64497—1*65056), a mit nem az 
esetleges észlelési hibáknak ró fel, hanem azt az anyag természetében 
keresi. 
A kettős törés erősségét tekintve, nagy különbség a kristályok közt 
nincs, a különböző fénynél co — £=0 0034 és 0*0042 közt változik. Heusser u 
a zillervölgyi színtelen, Sghrauf 4 a j umiliai sárga apati tra kimutatták, 
hogy a kettős törés a vörös sugarakra kisebb, a kékekre pedig nagyobb. 
Az én meghatározásaimnál e fokozatos nagyobbodás nem olyan szembe¬ 
tűnő, mivel az eredmények megbízhatósága csak + 0*0001—0*0003; leg¬ 
jobban látható a kettőstörés emelkedése a 3., 10., 11. és 12. kristálynál. 
1 Az idézett munka 61. 62. 1. XIY. tábla, 64. és 66. 1. XII. tábla, 66. és 
68. 1., XVII. tábla. 
2 Zeitschr. für Krystall. etc. XXXVII. 1903, p. 135—137. az V. és VI. prizma. 
3 Az i. h. 467. 1. 
4 Az i. h. 115. 1. 
