A ZÖLD APATIT MALMBERGETRŐL. 
2S5 
Az egyes kristályok disp.er siójában csekély a különbség, a két sugáré 
pedig csaknem azonos, láthatjuk ezt a következő táblázatból. 
í 
; Dispersio 
I 
A kristályok száma 
I. 
9. 
15. 
16. 1 
3.' 1 
10. 
11. 
12. 
14. 
0)Li-H a 
0*0004 
0*0008 
— 
0*0002 
0*0005 
0*0005 
0*0005 
— 
£Li—H a 
0*0005 
0*0008 
. — 
— 
0*0002 
0*0004 
0*0004 
0*0005 
— 
OlLi—Na 
0*0032 
0*0038 
00034 
0*0035 
0*0032 
0*0034 
0*0034 
0*0034 
0*0035 
s Li—Na 
0*0033 
0*0036 
0*0034 
0*0034 
0*0031 
0*0033 
0*0033 
0*0033 
0*0034 
COM—Tl 
0*006.6 
0*0069 
0*0065 
0*0067 
0*0070 
0*0067 
0*0066 
0*0068 
0*0068 
SLí—TI 
0*0067 
0*0067 
0*0066 
0*0066 
0*0064 
0*0065 
0*0065 
0*0066 
0*0068 
^Li—Ho 
0*0104 
0 0108 
— 
— 
00101 
0*0105 
0*0104 
0*0105 
— 
r 
e Li—Ho 
0*0104 
0*0106 
— 
0*0099 
0*0103 
0*0101 
0*0103 
— 
r 
Na—TI ■ 
0*0034 
0*0031 
0*0031 
0*0032 
0*0038 
0*0033 
0*0032 
0*0034 
0*0033 
£Na—TI 
0*0034 
0*0031 
0*0032 
0*0032 
0*0033 
0*0032 
0*0032 
0*0033 
0*0034 
MNcC—Hj 
0*0072 
0*0070 
• íi 
... 
0*0069 
0*0071 
0*0070 
0*0071 
— 
r 
^ Na— Ho 
0*0071 
0*0070 
— 
— 
0*0068 
0*0070 
0*0068 
0*0070 
— 
r 
M H a -H ß 
0*0100 
00100 
— 
• 
00099 
0*0100 
0*0099 
0*0100 
— 
r 
£ H a -H ß 
0*0099 
0*0098 
' —. . 
— 
0 0097 
0*0099 
0*0097 
0*0098 
— ' 
Kraatz-Ko schlau, Wöhler 1 és Wolff 2 vizsgálataiból tudjuk, hogy 
némely színes apatit hevítve elszintelenédik. Két kristálynak fénytörését 
hevítés előtt és után én is meghatároztam, vörös, sárga és zöld fényre. 
Az I. kristály (7 mm. hosszú, 3 mm. vastag) nagyon világos zöldessárga, 
teljesen tiszta volt, repedések és hasadások nélkül, az egyik végén né¬ 
hány lapocskával. A II. kristály (7 mm. hosszú, 4 mm. vastag) színe 
nem volt egyenletes, hanem az egyik végén élénk zöldessárga, a másikon 
ettől egészen elütő világoszöld, ugyanitt hematitzárványok és hasadások 
voltak benne, a kristály mindkét vége le volt hasítva ; az optikai meg¬ 
figyelésekre az intensivebb szinü részt használtam fel, a többi lapokat 
fekete festékkel elfödtem. A két kristályt külön-külön platina tégelyben, 
homok között óvatosan és fokozatosan hevítettem erős vörös izzásig. 
Mintegy két óra hosszant tartó hevítés után világossárgák lettek, az I. kris¬ 
tály rövidebb, a II. hosszabb hevítés után, az előbbit még 1 %, az utóbbit 
még 2 óra hosszant erősen hevítettem s ezután teljesen víztiszták lettek. 
A legjobb prizmalapoknak mind a kétszer ugyanazokat a részeit használ¬ 
tam a mérésnél, a miről a goniometerrel is meggyőződtem. 
1 Tschermak’s Mineral. Mittheil. XVIII. 1899. p. 319. 
2 Zeitchr. f. Kryst. XXXVI. 1902. p. 445. 
