307 
A DE LIB LATI HOMOK HALASZTJÁK 
latból tudom, hogy nyár kezdetén a deliblati homokon sokszor több az eső, 
mint a mennyit kívánatosnak tartunk. Júniusi és júliusi kirándulásaimban 
■ismételten a szakadó eső tartóztatott fel. A legérdekesebb növényzet az 
embertől, legelő állattól alig látogatott középponti részekben van, de ott 
a hol térdig, hol mellövig érő sűrű magas fűben, ha az az esőtől átázott, 
igen nehéz továbbhatolni. A márcziustól Julius elejéig terjedő idő szakban^ 
a mikor tehát nedvesség hiányáról, legalább a talajban, szó sem lehet, 
számos növény indul csírázásnak, ki is kél, meggyökerezik, megerősödik, 
sőt nem egy faj ez alatt az idő alatt virágzik is, magot is terem. Az a 
bizonyos alföldi nagy szárazság, a nyári aszály, tulajdonképen csak julius 
végén köszönt be, augusztusra és szeptember első felére szorítkozik, a 
mikor a havi csapadékmennyiséget tevő 50 mm. — a hirtelen záporeső 
a milyen gyorsan jött, úgy el is tűnik — számba sem jön, mert a száraz 
levegő, a magas hőmérséklet azt annyira ellensúlyozzák, hogy a növények 
lombozata s a legfelső talajréteg csakugyan nagy szárazságnak van kitéve. 
Azonban az év kedvező szakában megerősödött növény, ha még hozzá 
védettebb helyen áll, ezt a száraz időszakot mégis eltűri s esetleg az őszi 
esőzések alkalmával, harmatos és ködös időben újból feléled. 
Az uralkodó szelek közül a legnevezetesebb a délkeleti, száraz, 
meleg, kossavának nevezett szél, mely sokat árt. Ámde irányánál fogva 
a buczkák északi, északnyugati oldalait nem érinti s a földön mintegy 
meglapuló, alacsony, a sűrű cserjésben védett harasztokat nem bánthatja. 
Cholnoky előttem kiemelte azt, hogy a deliblati homokvidéken északi szél 
is uralkodik, a mely rendesen esővel jár, s e szerint a buczkák északi 
oldalai ettől a széltől nem hogy szenvednének, hanem ellenkezőleg még 
bővebb nedvességben is részesülnek, mint a buczkák déli oldalai. Éhez 
járul még a beárnyékolás : az árnyék hiánya a déli oldalon, az árnyék¬ 
fölösleg az északi oldalon. így tehát a klimatológiai tényezők egész lán- 
czolata a buczkák déli és északi oldalai között éles különbséget okoz, a mi 
a déli oldalak silányabb xerophyta-növényzetében és az északi oldalak 
erdő-vegetácziójában is nyilvánul. 
Megjegyzendő még, hogy a hőmérséklet már kora tavasztól kezdve, 
sokszor márczius közepétől, de legalább április elejétől fogva a növények 
intenzív fejlődését megengedi. A tavaszi fagyok nem tartanak olyan sokáig 
és nem olyan erősek, hogy mindent elpusztítanának. 
Az orographiai viszonyokat illetőleg ki kell emelnünk azt, hogy a 
deliblati homok nem egészen sima, egyenes síkság, hanem, a mint azt már 
eddig is szóba kellett hozni, elég tekintélyes kimagaslások, buczkák, tehát 
dombok és völgyek vannak rajta. A környezet átlagos tengerszín feletti 
magassága 90—100 méter, a homok számos buczkájának legnagyobb ma¬ 
gassága pedig 170—190 méter között ingadozik ; péld. a harasztok tprmő- 
20 * 
