A MÉTELYFÉLE FÉRGEK EGY UJ NEME. 
415 
moké, a melyet már Budolphi 1 is megkülönböztetett az idetartozó fajok 
fején látható egyenes tüskékből álló koszorú alapján. E sajátságos tüske- 
koszorú alapján csoportosított alakok között is találunk azonban lénye¬ 
ges eltéréseket mutató kisebb csoportokat, a mi meggyőzően bizonyítja, 
hogy e tüskésszájú mételyférgek tulajdonképen mégsem egyetlen nem 
képviselői, hanem egy családot ( Echino stominae) alkotnak, a melybe 
több, alak és szerkezet tekintetében nagy eltéréseket mutató nem tar¬ 
tozik. 
Már Dujardin is feljegyezte, hogy némely Echinostomum fején 
gallérszerű függelék van, mely a hasi felületen kikanyarított és elálló 
szélein tüskékkel szegélyezett; míg mások ilyen gallért nem viselnek és 
a tüskék az erős fej szívóka körül csoportosulnak. Az előbbi alakulás 
főleg a melegvérű állatokban élő tüskésszájú Distomumok sajátsága, mig 
az utóbbi leginkább a halakban és a csúszómászókban élősködő fajok 
bélyege. 
Ma már azt is tudjuk, hogy az eltérő külső testalakulásnak eltérő 
anatómiai szerkezet felel meg, a melynek alapján élesen jellemzett genu¬ 
sokat különböztethetünk meg. 
A legrégibb ezek közül az Echinostomum- nem, a melynek typusát 
Zeder irta le a Distomum echinatumb&n. Erős, izmostestű férgek tar¬ 
toznak ide, melyeknek szivókái nagyon közel esnek egymáshoz s míg a 
fejszivóka kicsiny, addig a hasszivóka nagy és erős. A fejszivókát gallér¬ 
szerű perem környezi, melynek széle, kivéve a hasi felületen levő kika- 
nyarítást, erős, egyenes tüskékkel szegélyzett. Azonkívül a test elülső 
része, főleg pedig a hasi felület szintén tüskés vagy pikkelyes. A garat 
előtt úgynevezett előgarat (praepharynx) van, a nyelőcső (oesophagus) 
igen rövid, vagy pedig teljesen hiányzik. A kiválasztó készülék Y-formájú. 
A copulatiora való szervek a nagy fajoknál erőteljesek, a kicsinyeknél 
hiányzanak. Petéik nagyok és számosak. 
1899-ig újabb idetartozó nemet nem írtak le, mikor azonban 
Stossich 2 az Echino stomumok jegyzékét összeállította, az előbb emlí¬ 
tett typustól eltérő alakokat az Anoiktostoma és Tergestia új nemekbe 
sorozta. 
Az Anoikiostornák fejszivókája végenálló, nagy, mély és hátrafelé 
vakon végződő tömlőbe folytatódik. Az öblös szájnyílást egy vagy két 
tüskekoszorú környezi. E nem typusának a Wagner leirta Distomum 
1 «... capite discreto, subtus exciso, echinisque rectis cincto» . . . (Entozoorum 
sive vermium etc. Vol. II. P. I. p. 38.) 
2 La sezione degli Echinostomi. (Bolletino della Società Adriatica di Scienze 
Naturali in Trieste. Vol. XIX. 1899.) 
