416 
Dì RÁTZ ISTVÁN 
coronatum tekinthető s ennek alapján bélyegeit még a következőkkel 
egészíthetjük ki : Kicsi, lapostestű métely férgek. Köztakarójuk tüskés. 
A szíkmirigyek kevéssé fejlettek, faszerűen elágazódnak és a test szélein 
helyeződnek. Az uterus számos csavarulatot tesz, de a heréket nem ha¬ 
ladja túl. A peték kicsinyek, de számuk nagy. 
A Ter g estiák fejszivókáját tüskék helyett csak a köztakaró kis nyujt- 
ványaiból álló koszorú szegélyezi. Garatjok hosszú és hengeres. A test 
elülső részét tüskékhez haszonló kis függelékek borítják. Az uterus a test 
hátulsó végéig nyúlik. A herék hátul íeküsznek, a petefészek pedig előt¬ 
tük látható. Ide sorolja Stossich a Distomum laticolle-t és a Distomum 
acanthocephalum-oi. 
Ezekhez sorakoznak a Stephanochasmus 9 Dihemistephanus és az 
Acantho chasmus, a melyeket Looss 1 irt le az egyptomi Trematodákat 
tárgyaló munkájában és egy kisebb közleményben. 
A Stephano chasmusok igen gyönge, megnyúlttestű, harántmetszet¬ 
ben tojás- vagy kerekformájú férgek, a melyeknek szivókái nagyon közel 
esnek egymáshoz és a közöttük levő nyaki rész sokkal mozgékonyabb, 
mint a többi testrész. A legtöbb ide tartozó fajban a garat két oldalán 
íestékszemecskék vagy festékpontok láthatók, a Cercaria- szemek marad¬ 
ványai, melyek a kifejlett Dis tomumo kb an rendszerint hiányzanak. A köz¬ 
takaró hullékony tüskékkel fedett. A szájat két sor tüske köríti. A fejszi- 
vóka csészéhez vagy tálhoz hasonlatos ; folytatása aránylag hosszú és 
vékony előgarat, mely csak a hasszivóka előtt megy át a körte- vagy lant¬ 
formájú erős garatba. A nyelőcső igen rövid, a bél a hasszivóka előtt 
vagy mögött osztódik s a vakbélszerű ágak közül egyik hosszabb. A sza¬ 
porító szervek nyílása feltűnően hosszú, csőszerű és erős izomfallal ellá¬ 
tott ivar-atriumba vezet, mely a hasszivókán túl is terjedhet. A cirrus és 
a hüvely belseje hegyes tüskékkel borított. A herék hosszúkás tojásfor- 
májuak és a test végefelé egymásután helyeződnek. A szíkmirigyek erősen 
fejlettek s főleg a háti felület közelében, a test oldalain és hátulsó részé¬ 
ben terülnek el. Az uterus kevéssé fejlett. A peték nagyok, számuk azon¬ 
ban kicsi, héjuk vékony, sárga. Halakban élnek. 
Közel áll ehhez a Dihemistephanus , a feje azonban egészen eltérő 
alkotásu. A fejszivóka lapos tölcsérhez hasonlítható, széle kissé duzzadt, 
két sor hosszabb és durvább tüskével szegélyezett, a melyek azonban a 
hasi felületen hiányzanak, ezek helyett a fejszivóka szabad széle mögött 
két sorban rendeződő rövid, vastag tüskék láthatók, különbözik azon- 
1 Ueber die Fasciolidengenera Stephanochasmus, Acanthochasmus und einige 
andere. (Centralbl. f. Bakteriologie, Parasitenkunde u. Infektionskrankh. XXIX. Bd. 
Nr. 14.) 
