ADATOK A RUSOUS-GÉNUSZ VEGETATÍV SZERVEINEK ISMERETÉHEZ. 
491 
Ruscus - faj okkal közel rokon növények fiatalabb példányain irodalmi 
adatok szerint tőleveleket találtak (Pénzig Pflanzen-Teratologie II. p. 
398—399). Minthogy nem volt alkalmam azokat megvizsgálni, nem is 
mondhatok róluk érdemleges Ítéletet ; de az irodalmi adatokból azt a 
benyomást nyertem, hogy az illető szerzők a kérdéses szerveket nem 
vizsgálták meg nagyon behatóan, hanem a külső alakból következtetve, 
egyszerűen leveleknek nézték azokat. Kérdés, hogy a Ruscus-on vannak-e 
ilyen szervek. Több ok arra a következtetésre késztet, hogy ha a Rus¬ 
cus-on ilyen szervek egyáltalában előfordulnak, az leginkább a növény 
fiatal ontogenetikai korszakában, a csírázás után való első esztendőkben 
lehetne. Azért a Ruscus egész ontogenetikai fejlődését tanulmányoztam. 
A hazánkban előforduló két fajból Yersecz vidékén számos, a fejlődés 
legkülönbözőbb szakaiban lévő példányokat volt alkalmam gyűjteni, me¬ 
lyeket megvizsgáltam, a minek eredményéről a következőkben számol¬ 
hatok be. 
A Ruscus csirázása alkalmával a magból kilép a sziklevél nyele és 
hüvelyrésze, vele együtt a szár epicotyl része a plumulával és hypocotyl 
része a gyököcskével. A fiatal száron (1. és 2. ábra) előbb egy, majd még 
egy második hüvelyes allevél fejlődik s mindegyikben egy-egy oldalrügy 
keletkezik. A gyököcske erősen megnő s sokáig, több évig is megmarad, de 
azonkívül a megnövekedő szárból is számos gyökér indul ki, mely a kez¬ 
detben erősen kiváló főgyökérhez hasonlóvá válik. Az említett allevelek a 
sziklevéllel egyetemben kétsoros váltakozó állásúak. A felsőbb allevél rü¬ 
gyéből fejlődik a következő esztendei hajtás, mely rendesen ismét két, egy¬ 
másközt kétsoros váltakozó állású allevéllel s a megfelelő tengelyrészekkel 
veszi kezdetét, azokban ezek a primär hajtás alleveleivel szemben 1 A állá¬ 
súak. A csiratengely egyenes folytatását képező primär hajtás azon inter- 
nodiuma, mely a második allevél után következik, igen hosszúra meg¬ 
nyúlik, a föld fölé emelkedik s a földfölötti szár első internodiumát, első 
szártagját alkotja. Világos tehát, hogy a Ruscus földfeletti szára monopo- 
diális eredetű, a csúcsrügyből fejlődik, a földalatti rhizomája ellenben 
szimpodiális terjedésű. Mind a primär, mind a következő esztendei haj¬ 
tások csúcsrügye mindig a föld fölé emelkedik és földfölötti szárrá alakul 
át, míg a rhizoma oldalrügyből gyarapodik. Idővel az egész növény meg¬ 
erősödésével a föld alatti tengelyrészeken mind több allevél támad és 
intenodiumai erősen megduzzadnak. Az egy évi rhizomahajtás akkor 
gömbalakot ölt és többnyire öt allevél támad rajta, melyek közül a két 
alsó rendesen sterilis, a három felsőben pedig egy egy oldalrügy van 
(3. ábra). Piendesen a legfelső allevél rügyéből fejlődik a következő esz¬ 
tendei hajtás, a két másik rügy csak bizonyos esetekben fejlődik ki, a leg¬ 
alsó igen sokszor elcsenevészedik. Mindebben a két hazai faj ( R . aculeatus 
