ADATOK A RUSCUS-GÉNUSZ VEGETATÍV SZERVEINEK ISMERETÉHEZ. 
493 
sonlít egy tőlevélhez s csak beható vizsgálat alkalmával derül ki tulajdon¬ 
képem természete. Ha eredését kutatjuk, azt találjuk, hogy a hajtás egye¬ 
nes folytatását képezi ; az illető hajtáson kétsorosán váltakozó állású al- 
levelek vannak, a legfelső allevél rügyéből pedig a következő esztendei 
hajtás fejlődik. Ha a kérdéses szerv levélképlet volna, akkor a hajtás ten¬ 
gelyét legalább legalsó részével, hüvelyével körülfogná s esetleg a hón¬ 
aljában rügy támadna. 
Az esetben, ha a morphologiai vizsgálat valami oknál fogva nem 
ejthető meg, az anatómiai módszer kisegít. E czélból először is tisztába 
kell jönnünk azzal, hogy levélnek és szárnak mi az anatómiai kritériuma. 
A monocotyl-szár főbb részei a következők: epidermisz, kéreg és közép¬ 
henger (Strasburger, Lehrbuch, I.Ì ; az utóbbin belül megkülönböztetünk 
alapszövetet és benne szórt elhelyezésű edénynyalábokat. Némelykor az 
összes edénynyalábokat egy sztereomagyürű veszi körül (mindig kereszt¬ 
metszeti képre gondolva) s ez esetben a középhenger élesen elválik a 
kéregtől. A levél keresztmetszeti képén epidermiszt, mesophyllt és benne 
elhelyezett edénynyalábokat találunk; középhengernek azonban nyoma 
sincs. Az edénynyalábok a levélben szigorúan bilaterális szerkezetűek még 
akkor is, ha a többi szövetekre nézve a bilaterális szerkezet elmosódott. 
Az esetben, ha a levél két szélével össze is hajlik, úgy hogy a kereszt¬ 
metszeti képen köralakú, szintén nem keletkezik középhenger. Ha már 
most a kérdéses szervet megvizsgáljuk, még pedig nem csak a legszéle¬ 
sebb, hanem a keskenyebb részein is, akkor — ha ugyan phyllocladium 
van kezünkben — határozottan középhengert konstatálhatunk, mely a 
phyllocladium elszélesedésének, ellaposodásának megfelelően több kisebb 
középhengerre hasad. Ellenben ha levéllel van dolgunk, akkor nemcsak 
lemezében, hanem még nyelében is csupán egyes, külön-külön haladó 
edénynyalábokat találunk, melyek elágazhatnak s egyesülhetnek ugyan, 
de középhengerré seholsem állanak össze. 
Minthogy Ruscus-on sem a csírázás első évében, sem későbbi idő¬ 
ben, legkevésbbé pedig fertilis növényen lomblevelet soha sem találtam, 
kimondhatom azt, hogy a Ruscus - nak nincs lomblevele, még fiatal korá¬ 
ban sem. A Ruscus hypoglossum - on fejlődnek ugyan tőlevelekhez hasonló 
szervek, de azok el nem ágazó, phyllocladiumba végződő szárképletek. 
Egyáltalán pedig az összes tények világosan bizonyítják, hogy a Ruscus 
széles lemezalakú, zöld szervei, melyeket phyllocladium vagy cladodium 
névvel illetünk, szárképletek, még pedig egytagú oldalágak, illetőleg a 
szár csúcstagjai : physiologiai szerepüknek megfelelően lemezalakot öl¬ 
tötték, de levél nem vesz részt a képződésükben. Evvel correlatióban áll 
az, hogy a Ruscus összes levélképletei igen gyengék, csökkevényesek, 
főleg csak levélhüvelyből állnak, csak 1—5 ér húzódik bennük végig, 
