32 
Krilkjæl)(‘(lc. 
a. Hagen {menlum'), og er en oftest hornagtig Plade, hvis 
hagestc Rand ved en SOm er adskilt fra Struben og livis Sider ved en Ledde- 
litid staae i Forbindelse med Kjæbernes Ha'ngsel; den nærmer sig snart til et 
firkantet, snart til et trekantet, halvmaanedannet eller tilrundet Omrids, og 
har undertiden fortil en Bugt, Hagebugten {sinus menti), fra hvis Midte ikke 
sjeldent en i Form afvexlende Tand frernrager, H a g e t a n d e n (dens menti), B, d 
og C, d. Naar Bugten er tilstede, komme derved de forreste Hjdrner til at staae 
mere frem, og udgjbre da Hagens Sideflige {lobi laterales') som 
kunne være retvinklede, afrundede, spidse o. s. v. 
b. StOtten (fulcnm), fsce Afbildningen afTungen hos Cychrus, y,") er 
et mest hudagtigt eller svampet Organ af afvexlende Form, hvis nederste Flade 
hviler paa Hagens overste Side, medens dens civerste og bageste Deel gaaer ud 
i eet med Svælget {pharyna:)^ og hvis forreste Ende undertiden rager frem uden¬ 
for Hagen; StOtten er saaledes kun Enden af Spiserbret, til hvilket ogsaa de to 
fblgende Led maae henfbres. 
c. Stammen (slipes), (sammesteds, P) er det næste, oftest Stbtten i Form 
og Textur lignende Stykke af Underlæben, som sædvanligen rager frem foran 
Hagens Rand, især naar i denne forefindes en Bugt; don indesluttor Tungepal- 
pernes Stammor, og er undertiden sammentrækkelig ligesom Stotten. 
d. Tungen (lingm) udgjbr det yderste, i Form, Textur og Beklædning 
mangfoldigst afvexlende Led; den er snart hvælvet, snart Ilad; undertiden nbgen, 
men oftere haaret og cilieret; snart ere dens Rande hele, snart rundtaggede eller 
tandede, lappede. Higede o. s. v.; den bærer undertiden et lille Antal af læn¬ 
gere Tungeborster. — Hyppigen kan dette Organ inddeles i en mellemste 
Deel, den egenlige Tunge (ligula) , (sammesteds, e") og B i t u n g e r n e (para- 
glossae) , (sammesteds, 8,8) en smallere Fortsætning paa hver Side af hiin. 
E. Palperne. 
g. 10. 
Palperne (palpi) ere leddede Organer, af hvilke det ene Par, Kjæbe- 
palporne (p. maxillares), Tab. II, c, tu, er artikuleret med den udvendige 
forreste Ende af Kjæbernes Palpestykke og det andet, Tu ngep al perne {p. 
labiales), Tab. II, c,TZ^, med Enden af et ledformigt Stykke, Stammen, Tab. 
II, e, X*, som slutter sig til Tungens Sider, og livis nederste Flade i de 
fleste Tilfælde hviler paa Hagen. Deres Bedækning er stedse hornagtig eller 
stærk læderagtig, Leddehudeno biode; det yderste Led har ofte paa Enden en 
blod hvælvet Hud, i hvilken de fleste af Kjæbernes og Tungens Nerver onde sig. 
§. 11 . 
a. Palperne ere hyppigst af samme Længde som de Organer, paa hvilke de 
sidde; meget korte (brevissimi) hedde de, naar de ikke rage frem af Munden, 
forlængede (eUmgali), naar do træde langt frem af denne, meget lange (lotv- 
gissimi), naar de ere længere end Antennerne, hvilket Sidste finder Sted hos 
mange af de med knopformige Antenner forsynede Fritkjæbedo af Hydro])hilerncs 
