Frilkjæbcdo. 
p. Mellemklo (pseiirfonycAm *. empodhim), ot lille Led med to KlOer, som 
undertiden findes indfojet imellem de egenlige KlOer. 
Istedetfor denne Mellcmklo findes undertiden to eller flere 
y, Heftolajiper (arolia^, allange, oftest ægdannede Hudlapper, der virke 
som Sugeskaale. 
§. 2.5. 
a. Forbeen (p. antici) hedder det fdrste Par Been for sig; — forreste 
Been (p. anteriores) de to forreste Been tilsammentagne; — Bag been {p. 
postici) hedder det tredio Par for sig betragtet, bages te Been (p. po- 
steriores') det andet og tredie Par tilsammentagne. I Analogi hermed altsaa 
forreste Fodder og Forfeidder, bageste Hofter og Baghofter, for¬ 
reste Skinnebeen og Forskinnoboen. o. s. v. 
b. Afstanden imellem de tre Beenpar og imellem de to Been af hvert Par 
indbyrdes er underkastet mange Afvexlingor (p. distantes, p. upproximati, p. 
aeqvidistantcs men i Regelen betinget af Brystringenes og deres enkelte Heles 
Form og indbyrdes StOrrelseforhold. 
c. LObebeen (p. cursorii) kaldes saadanne Been, hvor Foden er smal. 
Leddene i det Hele taget indbyrdes ligeforinede, og hvor Saalerne idethiijeste kun 
hos Hannerne have ejendommelig Beklædning; — Skrid tbeen (p. gressorit) 
hedde saadanne, hvis forreste Beenpar er ufuldkomment udviklet eller endog mang¬ 
ler Fod, medens de to bagoste Par have en med Ltibcbenene overecnsstenimende 
Bygning; — Gangbeen (p. amhulatorii) kaldes saadanne, hvis Ftidder hos 
begge Kjiin alle ere brede og have svampede eller tæthaarede Saaler; — Gra- 
vebeen (p. fossorii) saadanne, hvis Skinnebeen (oftest de forreste} og under¬ 
tiden ogsaa Fiidder have en bred eller fingret Form, som gjOr dem skikket til 
det nævnte Brug; — Springbeen (p. saltatorii) saadanne, hvis bageste Laar 
ere saa tykke, at ved Hjælp af de deri indeholdte usædvanligt udviklede Musk¬ 
ler en springende Bevægelse kan iverksættes; — Svommebeen (p. natatorii) 
ere i Regelen Bagbenene hos de i Vandet levende Frilkjæbede: Skinnebenene og 
Fodderne ere brede, sammentrykte og besatte med SvOmmehaar, saaledes at de 
tilsammentagne kunne udfOre en Aares Virksomhed, uden dog derfor at tabe 
Evnen til at bevæges til Gang eller Liiben paa Landet. 
III. Rag'hi •oppen. 
Fig. G, K og H, JS. 
§. 26. 
Bagkroppen (abdomen') er der tredie og sidste af Kroppens tre Hoved¬ 
afsnit, som sjeldent er uleddet, men i Regelen sammensat af Ringe (^scymenta 
abdominalia'), hvis Antal stiger fra to til ni; dens Rod er heftet til Bagbryst¬ 
stykket, fra hvilket dens Hule er adskilt ved det lodrette, bagtil hvælvede, per- 
gamen tagtige bageste Mellemgulv (inetaphragma'), dens R y g (dorsuni) og 
Siderande more eller mindre bedækkede af Vingerne, dens Bug (venter^ blottet. 
Den er Sædet for de Heste af Aaudehullerne {^stigmata abdominalia} G, i, i, f, i, t, i, i, 
