40 
Fritkja'liodo. 
som ligge paa Ryggen langs med Siderandene, og hvis Antal ofte retter sig efter 
Rygleddenes Antal; ligesom Bryststykkets Aandeliiiller ere de oftest omgivne 
af en oval Hornring {peritrema); — og for Forplantelsesorganernes Gruppe, 
som ligger i de yderste Ringe. 
8. 27. 
a. Rygleddene (segmenla dorsalia). G., d, d, d, d, d, d, ere, naar de be- 
dækkes af Dækvingerne, stedse af læderagtig eller budet Textur; hornagtige blive 
de af dem, som ligge blottede, og i Familien Stapbylini ere selv de Led horn¬ 
agtige, som skjules af Dækvingerne. De forbindes ved biode Leddebude; under¬ 
tiden ere to eller flere iblandt dem sammenvoxne. Deres Antal er ofte stOrre 
end Bugleddenes. 
b. Bugleddene (segmenta ventralia')^ Hv,v^v,v,v,v, ere stedse hornag¬ 
tige og almindeligviis mere hvælvede end Rygleddene; de forbindes ved blOde 
Leddebude ligesom disse, og ere ligeledes undertiden sammenvoxne paa eet eller 
flere Steder. — Undertiden have Hannerne et Bugled mere end Hunnerne. 
c. Hos adskillige Fritkjæbedes Hunner med et ringere Antal af Led i Bag¬ 
kroppen ere de (ivrige forvandlede til et Æglægnings-Redskab (ovipositor'), 
hvis Led kunne sammenskydes som en Kikkert, og som understottes af tvende 
paalangs liibende Hornlister, som ende hver med et lille toleddet Tilhæng. 
d. En Kloak (cloacaj findes hos andre Fritkjæbede: den ligger imellem 
det yderste Bugled og det yderste Rygled, og er den Hule, hvori Gadboret 
(anusj og KjOnsdelene (genitalia) aabne sig. 
e. Haletilhæng (appendices caudales') benævnes forskjellige leddede eller 
uleddede Redskaber, som ere tilheftede det yderste Bug- eller Rygled, og som 
ikke hiire til KJOnsdelene; saadanne ere de Grifler (styli anales'), der findes 
hos Staphylinerne. 
§. 28. 
a. Bagkroppens Form er snart sammentrykket, snart nedtrykket; oftest 
ægformig, undertiden ogsaa trekantet, firkantet, valseformig, kantet o. s. v; den 
bliver næsten uden Undtagelse smallere bagtil. 
b. Med Hensyn til dens Forbindelse med Bagbrystet, da skeer dette i Re¬ 
gelen med hele Breden, og i dette Tilfælde hedder Bagkroppen siddende (^o. 
sessilé); — stilket (a. petiolatum) kaldes den, naar dens Rod er indkneben 
og saaledes danner en Stilk (petiolus): en hos de Fritkjæbede kun sjeldent op¬ 
trædende Form. 
c. I det Tilfælde, at Leddene ikke ere ligestore, er det sædvanligen de for¬ 
reste og især de bageste , som overtræfle de mellemliggende i Længde. 
d. Bagkroppens Beklædning og Skulptur er underkastet mangfoldige Afvex- 
linger. Undertiden findes særegne Fortsætninger paa et eller andet Led; Side¬ 
randene ere ofte kantede. De enkelte Leds Rande ere sædvanligen buede, sjeld- 
nere rette; ofte ere de indskaarne, lappede eller fligede: Former, som, især 
naar de findes paa de yderste Led, ikke sjeldent ere betingede af Kjtinnet. 
