^arfte /amtlie: 
G A R A B I. 
MSjæhernes Flige hornagtige: den indre med skarp kmmmel Spidse og Haar- 
pigge eller Fry miser paa den indvendige Rand: den ydre palpeformig. 
Ldbcbeen: Fadderne alle femleddede. 
Bugen sexleddef, hos nogle Hanner syvlcddet: de tre forste Led sammen- 
voxne. 
Det i Sjælland mest udbredte og bekjcndte Navn for Arterne af denne Familie synes at 
være Lobere, og man horer undertiden ArtsnaM)e som Kobberlaber, Ilavelobcr, Skov¬ 
lerer, Guldlaber, Læderlaber og kornet Laber, hvilke llenæviielscr dog neppe erc 
skarpt sondrede; ogsaa betegne de ligesom de avrige oprindeligt danske Navne kun de starre 
Arter. Mindre bekjendte er de Benævnelser, som man finder hos de gamle danske Forfattere; 
den ældste er nok Bobbe (o. Apheten, Bomar. Nalnrhist. 1, 40T)-, Navnet Skovtigger er 
dog almindeligt i de jydske Skoiegne, hvilket allerede Pauloppidan bemærker (^Naturyesch. v. 
Ddnem. p.210')-, ogsaa Bnlnriir/ic har det (finfoin. p.5o) saavelsom Pauti (^Disput, phys.-med. 
de Ins. Col. Dan. p. 22), og Miillcr vil have det anvendt som generisk Benævnelse {Pro- 
drom. p T9)-, paa Oen Mors hedde C ar a bus-Arterne efter Schade (^Beskr. ov. Mort, p. 214) 
Tæerbidere. En islandsk Benævnelse larnsmidur finder man hos Olafsen {Reise, I. 319) 
og en grdnlandsk Siutisiortok for Clivina fossor hos Otto Fabricius, som tilfojer den 
Bemærkning, at Granlænderiic betragte den som farlig for deres Oren (“Dfeunt Gromlandi, il- 
lum [O. F. lader den naivnteArt med ^tnn^ blive en Tenebrio] aiires Itominum ingredi, peri- 
culosum satis, unde ejus nornen græntandieum, qvod significat aures freqventantem”). 
Efter Pontoppidan kaldes de stdrre Arter i Norge “Tordiveler, hvilket Navn de der have 
tillælles med Scarabaeo stercorario” (Danske Atlas, 1. 677). — For Cicindela hSrer man un¬ 
dertiden Benævnelsen Springer; derimod er Giandsbille, som man finder bos Brunniche 
(Entom. p. 55) nok kun en ligefrem Oversættelse af det ellers sjcldnc Glanzkafer (Ca- 
tholicon, p. 325), og altsaa ligesaalidt trivielt som de andre Navne, man træffer i vore natur¬ 
historiske Uaandbiiger. 
I. Affiniteter. 
Familiens Stilling i Systemet som den forsle i den fuldkomneste Orden 
retfærdiggjores tilstrækkeligt af den hdje og næsten ligelige Udvikling, hvor¬ 
med alle Organer, men især Munddelene, lludskelettet og de indre Dele 
optræde; og det bliver .saaledes Cirindelinerne, som komme til at slutte 
Leddedj renes Kække mod de laveste Grupper af de ryghvirvlede Dyr. 
