Carobi. 
ni 
Stomis, indtil en fuldkommen tofliget Læbe med oftest divergerende Flige 
opstaaer hos Dyschirius, Cyclirus, Carabus, Calosoma og Amblychus, bvilken 
sidste Form tillige bliver mærkelig derved, at Ganehuden er mere svampet 
og viser to Render, een under hver Flig, og adskilte ved en trekantet Om- 
bojning af Ilornsubstansen i Bugtens Toppunkt. 
En meget mærkelig Ubestandighed har jeg iagttaget ved Læbens Form 
hos Diachromus, idet den hos de sydligere europæiske Individer er dybt, hos 
de indenlandske derimod kun let indbngtet. 
Haarbeklædning findes aldrig paa Oversiden, og hvad Skulptur angaaer, 
finder jeg kun at bemærke den fine Længdefiire, som ikke sjeldeiit viser sig 
paa dens Midte, og som især er udviklet hos Broscus. Derimod staae som 
oftest langs med Forranden sex symmetrisk stillede Smaagruber, som hos 
Cicindela foroges med en syvende midt paa Læbens Flade og een i hvert 
Forhjorne: hos Leistus stiger deres Antal til otte og hos Cychrus findes kun 
fire; Carabus og Calosoma vise et ikke konstant Antal af sex til ni éller 
flere store uregelmæssigt stillede Gruber midt paa Læben og sex smaa langs 
med Forranden. Betydningen af disse Fordybninger er den af Leddegruber 
for de bevægelige Læbebdrster, hvis Antal saaledes stedse svarer til hines; 
hos Carabus og Calosoma ere de rudimentære, hvorimod hos dsise to Slæg¬ 
ter en tæt og kort Ilaarfryndse udspringer fra den Linie, som betegner 
Grændsen imellem Ganehuden og Oversidens kallose Ombojning. Fra den 
samme Linie udlobe ogsaa hos de (ivrige Karaber flere eller færre fine Bor¬ 
ster, som ere kortere end Læbeborsterne, og som ofte kun findes omkring 
Forhjornerne; hos Dyschirius træde disse Ganeborster istedetfor Læbebor¬ 
sterne. 
Kind bakkernes Ilornhud er tyk og yderst haard. Hos de fleste 
Karaber ere disse Organer af Middelstorrelse; lange Kindbakker forekomme 
hos Cicindela, Broscus, Stemis, Sphodrus og Cychrus, korte hos Ilarpali- 
nerne og blandt Pterostichinerne især hos Amara. — Krumningen tiltager 
ikke altid med Længden; saaledes har især Cychrus næsten rette Kindbak¬ 
ker, medens Krumningen er stærk bos Dyschirieriie; Formen er i Regelen 
den tresidige og skarpkantede. Deres ydre Flade er sædvanligen ud¬ 
hulet og oftest næsten lodret, sjeldnere nedskraanende, saaledes at dens 
nederste Kant træder mere frem udad: i hiij Grad er dette Tilfældet hos 
Leistus og Loricera, hos hvilken sidste Slægt desuden den Besonderlighed 
finder Sted, at den overste Kant afbrydes, hvorimod Fladen fortil begrændses 
af en let Nedtrykning, som indesluttes af en stærkt buet Tverstribe; ved en 
4* 
