56 
Carabi. 
snart spidse, snart stumpvinklede eller afrundede; Siderandene mere eller 
mindre tilrundede, sjeldnere stumpvinklede (Dromius) eller endog indbugtede 
(Panagaeus, Loricera); langs med deres indvendige Rand Idber meget ofte 
en med Randen bagtil konvergerende Stribe, som afsondrer £t smalt, fortil 
snart spidst fremragende snart skraat afskaaret eller afrundet Stykke. En 
Hageland forekommer ofte; den er snart spids, snart bred og stump, under¬ 
tiden med en Grube paa Spidsen (Panagaeus); enkelt er denne Tand hos 
Cicindela, Odaeantha, Cymindis, Demetrias, Clivina, Dysehirius, Riaehromus. 
Harpalus (undertiden rudimentær), Rradycellus, Stomis, Rroscus, Zabrus, 
Oodes, Doliclius, Anchomenus, Omophron, Carabus, Calosoma, Loricera, 
Trechus og Rembidium; dobbelt, indbugtet eller kloftet hosElaphrus, Nebria, 
Leistus, Pterostichus, Amara, Chlaenius, Tapbria, Calathus, Sphodrus og Pa¬ 
trobus; bos alle de bvrige Karaber er Hagebugten uden Tand. Skulptur 
forekommer undertiden i Form af flade Gruber (Panagaeus) og koncentriske 
eller radierende Striber (Brosciis, Calosoma, Panagaeus); undertiden afson- 
dres Sidefligene fra den mellemliggende Deel ved to parallele Længdestriber 
(Cychrus). Haar eller Borster har jeg kun bemærket hos de i saa mange 
andre Henseender anomale Slægter Loricera (fem lange Borster paa hver 
Sidefligs Yderrand) og Leistus (en Deel kortere Haar sammesteds og en 
længere Borste paa Spidsen af hver af de to Hagetænder). 
Tungens Slotte er læderagtig eller hndagtig, af sædvanligst noget forlæn- 
get-firkantet eller paatvers aflangt-tilrundet Omrids, og gaaer som oftest bagtil 
med to spidse Fortsætninger Capophyse glosso-pharrjngienne^ Straus-Durckh.^ 
som jeg har tegnet for Cicindela) over i Svælgets nederste Væg; dens 
Form retter sig efter Palpestykkets og Hagebugtens samt efter Omridset af 
det Rum, som Kjæbernes Stammer og Hængsler efterlade. Meget ofte er 
den aldeles bedækket af Hagen, medens den dog hos mange Slægter rager 
mere eller mindre frem i Hagebugten, idet den saaledes betinger en storre 
Fremstrækning af Tungen og Tungepalperne: navnligen er dette Tilfældet 
bos Dromius, Masorcus, alle Harpaliner, Pterostichiner og Chlaeniiner, hos 
Amblychus, Loricera, bos Bembidiincrnc og hos Elapbrinerne; dens saaledes 
tilsynekomne, ved en Tversom fra Stammen adskilte Spidse er snart tilrundet 
(hos de fleste), snart lige afskaaren (Broscus, Bembidium), snart indbugtet 
(Loricera), snart enten heelt eller kun i Midten fremtrukken (Amblychus, 
de fleste Harpaliner); hos mange Slægter staaer den frit i Hagebugten, især 
naar den rager langt frem (de fleste Harpaliner, Broscus), men oftere er 
den fastvoxen til Bugtens Sider. 
