Car.ibi. 
63 
hvilket Sidste ligeledes er Tilfældet med den teendannede Forryg hos Odn- 
cantha; hos Cychrus og Elaphrus er den næsten elliptisk med afstumpede 
Ender og ligebred ved Rod og Spidse; mange Ancliomener, Olisthopns, 
Tapliria og Panagaeus have en næsten tilnmdet Forryg. Den forreste Rand 
er almindeligviis mere eller mindre indbugtet, sjeldnere derimod ganske ret; 
hos Cicindela, Leistus, Nebria, Notiophilus og Omophron er dens Midte frem- 
trukken, IttiS Elaphrus og Blethisa er hele Randen buet. De mere eller 
mindre nedbojede Forlijbrner danne Vinkler af forskjellig Stbrrelse med mere 
eller mindre afrundede Spidser. Sjeldent ere Siderne rette tCicindela, Cli- 
vina), almindeligviis derimod tilrundede i hbjere eller ringere Grad, og dette 
hos mange dobbelt, idet de danne en Indbugtning ovenfor Baghjbrnerne, 
hvorved en stærkere Fremtræden af disse betinges; hos andre ere Siderne 
buedannede, atter hos andre svagt buede og skraae. De sjeldent nedbojede 
men ofte lidt opadknimmede Baglijbrner danne Vinkler af forskjellig Stbr¬ 
relse med skarpe, stumpe eller afrundede, undertiden endog tandformigt til¬ 
bagetrukne (Licinus, Carabus) Spidser. Den bagesfe Rand erJiyppigen mere 
eller mindre indbugtet, sjeldnere ret (Odacanlha, Scaritini, Calosoma, mange 
Bembidier) eller buet (Cymindis, Masoreus, Stenolophus, Blethisa); ofte er 
den kun i Midten indbugtet, medens Enderne ere rette eller svagt buede, 
sjeldnere derimod er Midten noget buet og Enderne indbugtede: hos Lebia 
er Midten saaledes tilbagetrukken, at derved et næsten retvinklet Indsnit 
opstaaer paa hver Side bagved Baghjbrnerne. Oversiden er oftest jevnt kon- 
vex, sjeldnere næsten Had (Demetrias, Dromius, Masoreus, Stenolophus, Olis- 
thopus, Calathus, Licinus, Trechus) eller meget hbjthvælvet (nogle Dysehirier, 
Zabrus); Ilvælvningen foregaaer stedse paatvers eller undertiden tillige noget 
forfra og bagtil, men aldrig alene paalangs; ofte er ogsaa kun Skiven hvæl¬ 
vet, Sbmmene derimod nedtrykkede med undertiden opadbbjede Rande. 
Disse sidste ere i Regelen kantede. For- og Bagranden dog ikke altid; ved 
Siderandenes Midte staaer ofte, især hos de mindre Karaber med Had Forryg, 
et stbrre Punkt, som bærer en bevægelig Bbrste: undertiden forefindes to 
Punkter (Masoreus, Dromius, Clivina, Trechus) og fbigeligen ogsaa to Bbr- 
ster. Skivens kun sjeldent utydelige Rende taber sig ofte fortil og under¬ 
tiden tillige bagtil i et indbugtet, undertiden kun af Punkter bestaaende 
mamedaimet Indtnjk. •— Hvad forresten Forryggens Skulptur angaaer, da 
svarer den stedse til Vingedækkernes; ere disse simpelt stribede, forbliver 
Forryggen i det Hele taget glat, hvorimod den er tæt punkteret, naar Dæk¬ 
vingerne have denne BeskalTenhcd; dog gjbre fra denne Regel Elaphrin- 
