Carabi. 
6'J 
dog aldrig overtræfFer i Længde, og betinger saaledes en bred og jevn Ind- 
bugtning paa hver Side, i hvilken Hofterne ere fæstede. 
Dækvingernes Konvexitet retter sig efter Forryggens; de ere een 
til to Gange (hos nogle Pterostichiner omtrent kun en halv Gang) længere 
og i Midten almindeligviis en Trediedeel bredere end denne: hos Scaritini, 
Ilarpalus, Zabrus og mange Pterosticher ere de af samme Brede som For¬ 
ryggen: de Slægter, hvis Dækvinger i Sammenligning med Forryggen mest 
udmærke sig ved Brede, ere Lebia, Cychrus, Calosoma og Elaphrus. — 
Fra deres Rod afsondrer stedse Rodens Tvcrslribe et forefter og udefter 
sædvanligen let nedbojet smalt Rum, hvis forreste Rand lægger sig tæt over 
Leddegrubernes Spidse, over den forreste Rand af de bageste Mellemskul¬ 
derblades ovre Ombojning og over de indvendige Forhjorner af Bagryggens 
Sideplader: det er af denne Tverstribes forskjellige Lob, at Omridset af 
Dækvingernes Rodende belinges; jo nærmere ved Rygpladcn nemlig at Rod¬ 
striben forener sig med Dækvingernes Yderrand, desto mere indbugtet bliver 
disses Rod og desto mere afrundede deres Skuldre: fortsætter derimod Rod- 
striben sig i mere parallel Retning med Forryggens Bagrand, saa antage 
Skuldrene et skarptvinklet Omrids, og Vingedækkernes Rodender blive lige 
afskaarne eller indbugtede. Derimod afhænge Forskjellighederne i Afstanden 
mellem Tverstriben og Fomggens bageste Rand (d. e. Længden af det ved 
Tverstriben afsondrede Rum) alene af den forskjellige Grad af Længde, som 
Mellembryststykket antager: dette sidste bliver kun synligt hos Scaritinerne, 
hvorimod det hos alle andre Karaber overdækkes af det ved Tverstriben af¬ 
sondrede Rum, i hvilket Leddetapperne ligge. Overvejes endnu den Ind¬ 
flydelse, som Bagryggens og de overste Bagskulderblades relative Brede maa 
udove paa Skuldrenes Fremragen, saa er ogsaa dermed Forklaring over 
Grundene til dennes Forskjcllighcder given. Endeligen fortjene som Anoma¬ 
lier at berores den Gruberække, som Rodstriben hos Scaritinerne forer i 
Bunden, og den ufuldkomne Form af samme hos Broscus, hvor den kun 
bestaaer af en Punktræ-kke. — Sidedwkker findes hos alle Karaber; de ere 
almindeligviis af Middelbrede, flade eller fladt hvælvede, mere eller mindre 
indadskraanende og tilsmalnede henimod Spidsen; overmaade brede ere de hos 
Cychrus. — Siderandene ere i Regelen kantede, ofte ogsaa opadbojede og 
bulede; de ere almindeligviis jevnt buede og mest konvergerende bagtil, 
sjeldnere mere forefter (Cicindela, Lebia, Clivina, Calosoma, Fdaphrus, hvor 
Dækvingernes storste Brede altsaa falder nedenfor deres Midte); hos nogle 
ere de næsten rette og parallele (Dromius, de fleste Ilarpalini, Zabrus, No- 
