Cicindel«; 
87 
rundede Hjerner og længere end de korte Tungepalper. Antennernes Led ere 
næsten lige lange; det forste er valseformigt, det andet kOlleformigt, det tredie 
ligeledes, men kun halvt saa tykt som liiint, Endeleddet endnu tyndere og val¬ 
seformigt med stump Spidse. Hovedet, Antennerne, Palperne og den nederste 
Deel af Kindbakkernes ydre Iland ere besatte med enkeltstaaende fine og korte 
Haar. Forbryststykket er saa langt og noget bredere end Hovedet, som dette 
morkebruunt, og paatvers maaneformigt med indbugtet, tæt til Hovedet liggende 
Forrand. Mellem- og Bagbryststykket ere hver for sig kun halvt saa store som 
Forbryststykket, indbyrdes ligcstore, hvælvede og næsten firkantede med afrun¬ 
dede Hjerner og hornagtig Ryg. Benene ere indleddede læt under dennes Sider 
og ere bruunlige med hvide Leddemod: Hofterne staae noget udad. Laarene lod¬ 
ret, Skinnebenene vandret og lidt oi>ad, de korte F'odder næsten lodret nedad. 
Bryststykket og Benene ere ligeledes besatte med fine oprejste Haar. Bagkrop¬ 
pen er omtrent dobbelt saa lang som Hoved og Bryststykke tilsammentagne, 
smudsigt guulhvid, valseformig, noget fladtrykket, og bagtil smallere. De fire 
forste Led ere ligestore og danne tilsammentagne en med Konvexiteten nedad vendt 
jevn Bue; det femte Led er meget storre og især hOjere end de dvrige, som 
atter stige bueforinigt nedad; hele Larven antager saaledes en bugtet og vinklet 
Form, naar den betragtes fra Siden. Bugen har i Midten en Længderække af 
baarede Vorter, een paa hvert Led; en lignende Vorterække lober langs med 
hver af Bagkroppens Sider, og en dobbelt Række paa Ryggen af de fire forste 
Led; de fire sidste have istedetfor Vorter to Rækker af sraaa læderagtige og 
firkantede Plader. Bagkroppens femte Led fremviser en særdeles mærkelig Me¬ 
kanisme, som af Dyret anvendes til at holde sig fast med i sin Grube: paa 
Ryggen sidde jevnsides to oventil og fortil aabne ringformige Hornhylstre; i 
hvert af disse hæver sig lodret en lille hornagtig Torn, og foran denne en fladt 
liggende stOrre spids Hornkrog, der vender Konvexiteten imod den tilsvarende 
paa den anden Side; saavel Krogene som Tornene og Hylsterets Rande ere be¬ 
satte med stive SmaabOrster. 
Den graver lodrette Gange i Sandet indtil en halv Alens Dybde, og sidder 
i Gangens Aabning med opspærrede Kindbakker for at gribe ethvert Bylte, som 
nærmer sig. Foruroliget, lader den sig falde ned i Hullet. 
1. CICINDELA SYLVATICA. 
Colco 2 )teris foveolatis, fusco-subaeneis, albo-fasciatis maculalisqve: labro nigro. 
Dækvingerne bruunligt melalfarvede, mangegrubede, med hvide Baand og Pletten 
Læben sort. — 7-8 Lin. 
Synon. Linn. Fn. Sv. n. 748. — Cicindela sylvalica. 
Pontopp. J). A. I, 676, 2. — 
Scliadc Beskr. p. 213. — 
Fabr. Sysl. Eleulh. 1, 23.), l.'i. — 
Gylt. Ins. Sv. II, 4, 3. — 
S c II bn 11. Syn. Ins. I, 240, 16. — 
Afbilon. Stiirin D. Fn. Vil, Tab. CLXXX, Fig. a. — 
