100 
DToniiii?. 
kantet, Somlijiirnernc indtagende Plet af samme smudsigt bleggule Farve som den 
forreste Ualvdecl; undertiden er Egnen omkring Rygpladen graalig. — Bagkrop¬ 
pens glindsende sorte Farve afgiver et godt Kjcndetegn for denne Art. 
A n in. DspUvingeriics Striber erc ikke ganske eens lios alle Individer; bos nogle cre da 
i den Grad svage, al Fladen viser sig som næsten aldeles glat. 
Varieteter. 
p. Forhrijstet rodguult. 
Ikke ganske almindelig. Om Foraaret trælTes den under Stene, ogsaa paa 
fri Mark; midt om Sommeren forekommer den undertiden selskabeligt paa Buske, 
især Graapile. 
8. DROMIUS FOVEOLA, 
Niger, supra obscure aeneus; elylris subtilissime striatis, foveolis duabut 
impressis. 
Sort, Oversiden mbrht metallisk; Vingedækkerne fiintslribede med to storr* 
Punkter. — Lin. 
Synon. Gj'li. Ins. Sv. IF, 183, 5. — Lebia foveola. 
Duft. Fn, Austr. II, 248, 15. — Lebia punctalella. 
Latr. Gen. Crust. el Ins. I, 193. — Lebia trumateila. 
Dej. Sp. I, 247, 17. — Dromius punctatellus. 
Afbildn. Sturm D. Fn. VII, Tab. CLXXI, Fig. B. — 
Glindsende; Antennernes Skaft, Hoftcleddene og Fodderne begsorte. — Hove¬ 
det stdrre end Forbryststykket og af storre Brede end Længde, glat med neppe 
synlige Pandegruber. — Forbryststykket af storre Brede end Længde: de bageste 
Hjorner stumpvinklede, lilrundede, svagt opadbojede: den bagestc Rand meget til¬ 
rundet: Skiven temmeligt hvælvet, yderst flint tverrynket med dyb Rende og for¬ 
reste maanedannede Indtryk: Siderandene meget smalt nedtrykkede. — Vingedæk- 
kcriies Siderande svagt buede. Spidsen lidt indbugtet og Somhjornerne lidt frem- 
staaende: deres fine chagrinagtige tætte Punktur og utydelige Punktstriber lade sig 
kun opdage under en meget skarp Lupe. — Oversidens Metalglands, Vingedæk- 
kernes to (undertiden tiæ) sædvanligen tydeligt fordybede Punkter paa den tredie 
Stribe og den betydeligere Stdrrelse adskille tilstrækkeligen denne Art fra den fdlgendc. 
Ikke sjeldon. Den lever selskabeligt paa tOrre Sandmarker og Idber om¬ 
kring i Solheden. 
9. DROMIUS TRUNCATELLUS. 
Niger tibiis picescentibus, elgtris subtilissime striatis absqve foveohs. 
Sort, Skinnebenene bruunlige ; Vingedækkerne fiintstribede uden storre Punkter . — 
I - 1 Lin. 
SvNOrs. Linn. Fn. Sv. n. 814. — Carabus truncatellus. 
Fabr. Sysl. Elcuth. I, 210, 222. — 
Scbbnh. Syn. I, 196, 161. — 
Gyll. Ins. Sv. II, 182, 4. — Lebia truneatclla. 
Dej. Sp. I, 218, 18. — Dromius truncatellus. 
AFBiruN. I’anz. Fn. G. 75, Fig. 12. — Carabm truncatellus. 
