102 
Lrbia. 
A. Leitiprias Bon. 
Antennerne traadformige, i deres hele Udstrækning af samme Tykkelse; det nsstyderste 
Fodled med indbugtet Spidse (c). 
1, LEBIA CHLOROCEPHALA. 
Tab. HI, rig. A. 
Cyaneo-viridis, thorace pedibusqve rufis, coleopteris smaragdinit. 
Blaagron, Bryststykket og Benene rode, Dækvingerne smaragdyronne. —- 
2i - 3 Lin. 
Synon. Ent. Hefte H, 117. — Carabtts chlorocephalxts. 
Schiinh. Syn. I, 209, 228. — 
Gyll. Ins. Sv. II, 180, 2. — Lebia chlorocephala. 
I) c j. Spec. I, 257, 4. — 
A n m. Ved Fastsættelsen af denne Arts Diagnose er taget Hensyn til Muligheden af en¬ 
gang hos os at opdage Lebia cyanocephala, som adskiller sig fra hiin ved sort 
Tegning paa Laarene og Skinnebenene, og især paafaldende derved, at ikke hele 
Bryststykket, men kun Forbryststykket er rSdt. 
Glindsende metallisk blaagron; Antennernes Skaft og Vendeled rddgule, Svoben 
bruun, Rodleddet rodguult med sort Spidse; Randen omkring Baghovedets store Hul, 
hele Bryststykket og Benene dybt og klart guulrdde, de sidste med sorte eller mdr- 
kebrunc Fddder; Munden, Mundskjoldet og Bagkroppens Ryg giindsende sorte; Dæk¬ 
vingerne funklende smaragdgronne. — Hovedet af ligestor Længde og Brede og 
neppe smallere bagved Ojnene; Oversiden hvælvet og temmeligt dybt, men ikke 
meget tæt punkteret: Punkterne ere aflange; ingen Pandegruber. — Forryggen af 
samme Længde men fortil af noget stdrre Brede end Hovedet: den forreste Rand 
jevnt indbugtet, Forlijdrnerne stærkt afrundede, Siderne fortil tilrundede, indbugtede 
ovenfor de fremspringende, skarpe, næsten retvinklede Baghjorner: Skiven fladt 
hvælvet, adspredt og yderst flint punkteret, især henimod de ligesom Baghjdrncrne 
nedtrykkede og lidt udhulede Siderande. — Dækvingerne fladt hvælvede, over Midten 
dobbelt saa brede som Forryggen og blive bagtil endnu bredere; ved Roden ere de 
indbugtede og lidt nedtrykkede. Siderne og den bageste Rand jevnt tilrundede; de 
ere flint punkteret-stribede, de brede og aldeles flade Mellemrum flint men ikke meget 
tæt punkterede: indenfor Sidekanten staaer en Række Smaagruber og to fordybede 
Punkter midt paa det tredie Mellemrum. 
Ikke ganske almindelig. Man finder den tidligt om Foraaret under Stene, 
midt om Sommeren mere i Græsset, fornemmeligen i eller ved Skove. 
Anmærkning. 
1. Grunden, hvorfor jeg ikke optager Pontoppidans og Mullers Carabus cyanocepha- 
lus som Borger for den danske Fauna, er den, at den virkelige Lebia cyanocephala i den nyere 
Tid aldrig er funden i Danmark; og jeg antager det derfor for rimeligst (selv om vi senere 
skulde opdage den hos os), al Mullers Carabus (paa Pontoppidans blotte Angivelse kan 
naturligviis ikke lægges den mindste Vægt) er at henfdre til den ovenfor beskrevne I.ebia chloro¬ 
cephala, saamegct mere, som hans Diagnose passer bedst for denne. 
2. Del kunde vel endogsaa være Tvivl underkastel, om ikke under Linnd’s og de dvrige 
ældre Forfatteres Car. cyanocephalus oftere maatte forslaaes I.ehia chlorocephala end den i 
Korden sjeldr.cre Lebia-Ari, hvem senere Entomologer have antaget for den linnéiskc. 
