lis 
Dysoliirfus. 
4. DYSCHIRIUS AENEUS. 
Viridi-aeneus nitidiis. chjpeo bidenlato: elytrorum striis fortiler punctatis, 
marginali ad himerum de'sinente: tibiis anticis acute dcnticulatis. 
Gronligt bronceglindsende; Mundsicjoldet totandet; Vingediekkernes Striber 
dybt punkterede: Randstriben afbrudt ved Skulderen: Forskinnebenenes Tænder 
skaipt fremragende. — 
Synon. Dej. Spec. I, 42‘?, 12. — Clivina aenea Ziegler. 
Ah rens i Thon’s Archiv H, 2. 59, 3. — Clieina pnludosa. 
Ah rens i Thon’s Archiv II, 2. 60, 6. — Clieina ahenn. 
Ahrens i Thon’s Archiv II, 2. 60, 7. — Clivina aenea. 
Ahrens i Thon’s Archiv II, 2. 61, 12. — Clivina gibba. 
Erichs. Kiif. M. Br. I, 39, 5. — Dysehirius aenetis. 
Afbildn. Dej. Iconogr. I, 221, 7. PI. 24, Fig. 1. — Clivina aenea. 
A II m. Citaterne af Ahrens’s Monographi grunde sig paa Dr. Erichson’s Undcrsdgclsc af 
Originaleiemplarcrnc. . 
Undersiden stærkt metalglindsende, sortegron, Oversiden sædvanligt glimrende 
broncefarvet, men underkastet nogen Foranderlighed (see Varieteterne); Antennerne 
sorte, Skaftet og undertiden tillige Vendeleddet brune eller rodbrune; Kindbakkerne, 
Kjæberne og' Hagen lysere eller morkere rodbrune, de forstc med sorte Spidser 
og Yderside: hos saadanne Individer, hvis Antenner ere lysere farvede, er tillige 
Mundskjoldets stærkt fremspringende Tænder enten ganske eller ved Spidsen rod- 
brune; de ovrige Munddele ere sorte eller sortebrune. Benene metallisk sortcgrdnne 
med begsorte, sjeldnere brune eller rodbrtine, Skinnebeen og Fodder. — Mundskjol- 
dets Overside er næsten jevn; Grændsen mellem del og Panden betegnes ved en 
dj bt indtrykket Tverstribe, ovenfor hvilken Panden ikke er nedtrykket men ofte svagt 
rynket paalangs; den synes derimod meget ophiijet paa Grund af de dybt indtryk¬ 
kede og punkterede Pandegruber, ligesom ogsaa Folderne mellem disse og Ojnene 
ere stærkt fremragende. — Forryggen er middelmaadigen hvælvet og af noget stcirre 
Længde end Brede: den er fortil af samme Brede som Hovedet er tvers over Ojnene; 
Ilenden er svagt indtrykket og bliver bagtil kun lidet dybere; det forreste maane- 
dannede Indtryk er besat med fine Længderynker; den dybe Stribe, som liiber 
langs med den korte Bagrand, er i Bunden besat med en Række dybe Punkter. 
Dækvingerne ere middelmaadigen hvælvede med aldeles lige afskaaren Uod og jevnt 
tilrundet Spidse; de ere ikke konstante i Form: undertiden ere de meget bredere 
end Forryggen og neppe dobbelt saa lange som denne, undertiden kun lidet bre¬ 
dere og mere end dobbelt saa lange, saa at deres Omrids snart nærmer sig en 
bredere og kortere, snart en sm<allere og mere forlænget Oval; Stiiberne ere alle og 
overalt lige dybe med Undtagelse af den stærkere indtrykkede Somstribe og den 
som sædvanligt bredere Randstribe: denne sidste ender sig ved den næsten retvink¬ 
lede Skulder; Punkterne ere store og dybe, men blive bagved Midten svagere og 
forsvinde sædvanligen ganske paa den bageste Fjerdedeel; paa det Iredic Mellemrum 
staae tre lidt stdrre Punkter. De to forreste Skinnebeens Sidetagger ere, især hvad 
den nederste angaaer, ligesaa fremspringende som hos den fdrst beskrevne Art. 
