Dyschirius. 
119 
Varieteter. 
p. Metallisk sort^ Dækvingerne undertiden metalgrdnne. 
y. Forryggen metalglindsende violet. Dækvingerne spillende i Violet og Messingguult. 
8. Metalsort, Antennerne og Benene brune. Dækvingerne svagt bronceglindsende, 
hver med en rbdbruun Plet ovenfor Sjridsen. 
6. Matsort; Antennerne, Munden, Benene og Dækvingerne rødbrune^ 
Den synes udbredt over den stOrste Deel af det mellemste og sydlige Eu¬ 
ropa; i Danmark har jeg især fundet den paa Amagerfælled, hvor den ikke er 
sjelden. Man seer den allerede strax om Foraaret gravende f Sandet ved Bred¬ 
derne af saadanne Vandsteder, som indeholde brakt eller endog salt Vand; læn¬ 
gere hen paa Sommeren lober den frit omkring paa Sandet mellem Bembidierne 
og de smaa Staphyliner. Ogsaa under tOrre Konferver træffes den hyppigt, — 
Af de Varieteter, jeg bar opstillet, ere især de to sidste sjeldne; af s har jeg 
kun truffet et eneste Individ. 
5. DYSCHIRIUS GIBBUS. 
Niger nitidus, supra obscure aeneus; elypeo bidentato; striis elytrorum fortiter 
punetatis postice evanescentibus, marginali ad humerum desinentez tibiis anticis obtuse 
denticulatis. 
Giindsende sort. Oversiden mbrkl bronceglindsende; Mundskjoldct totandet; Fm- 
gedækkerne dybt stribet-punkterede med glatte Spidser; Randstriben afbrudt ved 
Skulderen; Forskinnebenenes Tænder stumpt fremragende. — 1-1^ Lin. 
Synon, Fabr. Syst. Elcitth. I, 126, 17. — Scarites gibbus. 
Schbiih. Syn. Ins. I, 128, 21. — 
Gyll. Ins. Sv. II, 170, 4. — Clivina gihba. 
Dej. Spcc. I, 428, 21. — 
Alircns i Tlion’s Arfhiv II, 2. 61, 13. — Clivina minima. 
Afbildn. l’anz. Fn. Geim. a, Fig. 1. — Scarites gibbus. 
Undersiden giindsende sort, Oversiden sort med morkegron Metalglands; An¬ 
tennerne sorte eller sortobrune: Skaftet, undertiden tillige Vendeleddet, Mimdskjoldets 
Tænder, Benene og Munddelene klart rddbrunc, Palperne med nidrkebniunt Ende- 
led. — Mundskjoldet er næsten ligesaa hvælvet som Pandens forreste Ded; Grænd- 
sen mellem begge angives ved en dyb og bred Tverfure; de mellem Pandegniberne 
og Ojnenc liggende Folder ere middelmaadigen ophiijede. — Forryggen er lladt 
hvælvet og fuldkomment kredsrund: den er fortil tydeligen bredere end Hovedet er 
tvers over OJnene; det forreste raaancdaimede Indtryk og Renden ere yderst svage, 
den sidste ikke sjeldent kun synlig ved Roden; Tverstriben foran den sidstes Rand 
er kun lidet fordybet og dens Punktrække meget utydelig. — Dækvingerne ere af 
Forryggens Brede og neppe mere end en halv Gang længere, middelmaadigen hvæl¬ 
vede, fuldkomment ægdannede og jevnt tilrundede saavel ved Spidsen som Roden; de 
ere besatte med Rækker af dybe Punkter, af hvilke kun de paa Ryggen staae i for¬ 
dybede Striber, og som ophore lidt bagved Midten; ogsaa her fortsætter den dybere 
Randstribe sig ikke over Skulderen. De lo forreste Skinneheens dvcrsle Sidetag er 
næsten uopdagelig, den nederste, skjdndt stump, dog lemmeligl tydelig. 
