Iliirpalusi. 
129 
Hos (len som sædvanligt stiirrc Hun ere Dækvingernes Striber og Mellemrum¬ 
menes Punktur langt finere end hos Hannen. 
Ikke sjelden om Sommeren under Mos og Stene, især paa sandede Marker. 
Udbredt over hele Europa. 
3. HARPALUS PUNCTICOLLIS. 
Piems subpitbescens, antennii pedibusqve rufis: capite pronotoqve profunds 
punetatis^ hoc angulis baseos rectis: elgtris striatis, creberrime profundius punetatis. 
Morhebruun, svagt fiinthaaret, Antennerne og Benene rode: Hovedet og For- 
ryggen dybt og tæt punkterede, den sidste med retvinklede Baghjbrner: Vingedækkerne 
glatstribede, yderst tæt og temmeligt dybt punkterede. — 3V-3| Lin. 
Synois. Payk. Fn. Sv. I, 120, 31. — Carabus puncticollis. 
Gyll. Ins. Sv. II, 108, 25. — Harpalus punclicollis. 
Dej. Spcc. IV, 216, 23. — 
Svagt glindsendc og ligesom den foregaaende, hvilken den meget ligner, tyndt 
og flint behaaret: Hoved og Forryg mdrkt rodbrune, Dækvingerne sortebrune. Under¬ 
siden paa de morkerc Bugsider nær rodbruun. Antennerne, Benene og Munddelene 
af en dybere Farve end hos den foregaaende Art, Kindbakkernes Kanter og Spidse 
ogsaa her sorte. — Hovedet er af lidt storre Længde end Brede, fladt hvælvet, 
dybt og temmeligen tæt punkteret, dybest og tættest paa Mundskjoldet og i de flade 
Pandegruber. — Forryggen er bjertedannet, af noget storre Brede end Længde og 
fortil jevnt indbugtet med hvælvede, dybt nedbiijede og paa Spidsen afrundede For- 
hjorner: Siderne ere fortil jevnt tilrundede, bagtil sammentrukne, (tg svagt indbug¬ 
tede ovenfor de retvinklede og temmeligt skarpe men ikke udad fremtrukne Bag- 
hjorner; den bageste Uand er ret. Skiven fladt hvælvet, de maanedannede Indtryk 
svage. Renden fiin og kun tydelig i Midten, Sidekanlerne smalle og ophojede; hele 
Forryggen er bedælcket med dybe Punkter, som kun paa Skivens Midte blive mere 
enkeltstaaende; Iljornegruberne ere næsten udslettede. — Dækvingerne ere mere end 
dobbelt saa lange som Forryggen, over Skuldrene noget bredere end dennes Rod og 
tiltage i Brede indtil Midten: de ere fladt hvælvede og svagt tilrundede paa Siderne, 
hvis Rand næsten ingen Indbugtning frembyder ovenfor den jevnt tilrundede Spidse; 
Striberne ere dybere end hos den foregaaende Art, den ottendes Gruberække meget dyb, 
men afbrudt i Midten, Mellemrummene brede, næsten flade, alle yderst tæt pun¬ 
kterede og tillige meget dybere end hos den foregaaende Art: undertiden bemærkes 
Spor af grovere Punktrækker paa det tredic, femte og syvende. — Bugringene og 
Bryststykkets Underside ere temmeligt dybt og tæt punkterede. 
Hos den som sædvanligt noget storre Hun ere Dækvingernes Striber og Mel¬ 
lemrummenes Punktur ganske af samme Beskaffenhed som hos Hannen. 
Den forekommer paa samme Tid og under samme Forhold som den fore¬ 
gaaende Art, men langt sjeldnere: den synes ligeledes at være udbredt over hele 
Europa, 
4. HARPALUS RUFICORMS. 
Nigropiceus, antennis pedibusqve rufis, pronoto postice rxigoso-punctulato, an¬ 
gulis baseos rectis: elytris punclatissimis, striatis, fulvo-pubescentibus. 
i) 
