158 
Ilarpalus. 
flint og tæt punkteret. — Bugen er uregelmæssigt og adspredt punkteret, tættest 
ved Roden og Ivers over Ringenes Midte. 
Funden i et enkelt Individ ved Skovsborg for flere Aar siden af Hr. Christian 
Drevvscn; senere har jeg truflet den paa Bornholm, hvor den ikke er meget 
sjelden paa sandede Marker og under Blæretangen paa Strandbredden (^Sosa-Od- 
den, Hvidodden, paa en Mark tæt Norden for ROnne o. 11. St.). Den er ingen 
nordlig Art og er fOrst for nogle Aar siden opdaget i Skaane, der saaledes for 
Ojeblikket maa betragtes som Grændsen for dens Udbredelse mod Nord; hyppigt 
forekommer den derimod i det hele mellemste Europa og tillige i Siberien. 
A II m. Blandt de paa Bornholm samlede Individer befinder sig en mærkeligt afvigende 
Hun, den jeg dog for Ojeblikket ikke tdr adskille som Art: den er paafaldcndc 
lille (4< Lin. lang) og meget mere hvælvet; Forryggens Baghjorner cre ikke saa 
skarpe og Rodgriibcrno meget dybere; Undersiden og Benene cre langt lysere 
og næsten riidbrune. 
12. IT ARP ALUS FERRUGINEUS. 
Ferrugineus: pronoto basi utrinqve impresso, angulis posticis rectis: elytris 
subpunetato-striatis. 
Rustfarvet; Forryggens Rod med et Indtryk paa hver Side og skarpe Bag- 
hjdrner: Vingedækkemes Striber flint punkterede. — 5-5^ Lin. 
Synon. Fabr. Syst. Eleuth. I, 197, I.W. — Carabia ferriiyineus. 
Dej. Spec. IV, .322, 108. — Ilarpalus ferrugineus. 
Eriehs. Kiif. M. Br. I, .52, 14. — 
Afbildn. Panz. Fn. Germ. .39, 9. — Carabus ferrugineus. 
Herbst Arch. 1.34, 22. Tab. 29, Fig. 6. — 
Eensfarvet glindsende klart rustguul, Palperne, Antennerne og Benene lysere, 
Ojnenc og Kindbakkernes Spidser sorte. — Hovedet er af ligestor Længde og Brede, 
glat, med middelstore fremragende Ojne og fladt hvælvet Ansigt; Pandegruberne cre 
smaa og punktformige. Tindingernes Punkt af ringe Størrelse. — Forryggen er ikke 
fuldt dobbelt saa bred som lang: den er fortil jevnt indbugtet med nedbbjede, hvæl¬ 
vede, paa Spidsen afrundede Forhjbrner; Siderne ere fortil udvidede og stærkt til¬ 
rundede, bagtil sa^mentrukne med en lang Bugt ovenfor de yderst skarpe, ja endog 
tilspidsede Baghjorner: Randen imellem disse er næsten ret. Siderandene og den 
bagestc Rand ere muligst smalt kantede og de fiirste tillige bueformigt nedtrykkede 
indenfor Kanten. Skiven er fladt hvælvet, glat, med meget fiin Rende: det forreste 
maanedannedc Indtryk er dybt og bredt, men utydeligt begrændset: Hjornegruberne 
ere middelstore og temmeligt dybe, men uden skarp Begrændsning: saavel de 
som Bagbjdrnerne og den bagestc Deel af Siderandens Nedtrykning ere flint og ad¬ 
spredt punkterede: det Samme gjælder om det fladt hvælvede mellemliggende Stykke, 
der fortil begrændses åf del middeldybe bagestc maanedannedc Indtryk. — Dækvin¬ 
gerne cre rigeligen tre Gange saa lange som Forryggen og over Skuldrene meget 
bredere end dennes Rod: derved, at Siderne strax ved Skulderen kun ere lidet udvi¬ 
dede og derpaa næsten blive parallele, beholde Dækvingerne næsten indtil Spidsen 
en lydeligt stdrre Brede end Forryggen: de ere svagt hvælvede og i Midten næsten 
flade. Striberne ere temmeligt dybe og i Bunden enkelt-og meget flint punkterede: 
