narpaliis. 
U}i 
<1ennc, meget nadt hvælvede, Siderne fortil næsten rette og parallele, bagved Midten 
jevnt buede og konvergerende bagtil j Udsnittet ovenfor de spidsvinklede bagesle 
Sombjorner er af ringe Dybde og jevnt indbugtet. Striberne ere middeldybe og 
glatte: den anden bar paa Midten af sin bageste Trediedcel et fordjbet Punkt, den 
syvende et lignende tæt ved Spidsen; den ottendes Gruberække er temmeligt dyb, 
utydelig ved Enderne og i Midten udstedt paa det niende Mellemrum; Mellemrum¬ 
mene ere flade og temmeligt brede. — Undersiden er glat, BagbrystbeneU Sider 
undertiden flint og adspredt punkterede. 
Paa sandige Marker, sjclden. Udbredt over den stbrsfe Deel af Europa. 
19. HARPALUS ANXIUS. 
Niyer, pedibus piccis^ antennis palptsqve ferrugincis fuscoannulatis: pronoto 
antice subangustato, poslice utrinqve impresso angulis subrectis: elytris striatis. 
Sorty Jieiiene bcgsovtCy ÅtileJincmo og Polpcvnc vustgulcy bruunttdtigede: Fok~ 
/brfi7 smallerCy Roden med et Indtryk paa hver Side og ncesten retvinklede 
liaghjorner: Yingedækkerne glatstribede. — 3-3§ Lin. 
Synon. Duft. Fn. Austr. II, 101, 11(5. — Carabus anxius. 
Gyll. Ins. Sv. IV, 4.S9, .IS - 34. — narpalus anxins. 
D ej. Spcc. IV, 37i5, 1.50. — 
Afbildn. Sturm D. Fn. Ins. IV, Tab.'I.XXXIX, Fig. b, B. — 
Forlængct-elliptisk, fladt hvælvet, en Amara af Jiiddelstdrrelse ikke ulig. Glind- 
sendo kulsort. Oversiden bos Hunnen matsort, især paa Vingedækkerne; Kindbak¬ 
kerne og Læben sorte eller sortebrune, den sidste undertiden med lysere Rande; 
Hagen rodbruun; Tungen, Kjæberne og Palperne blegt rustgule, de sidstes enkelte 
Led morkere ved Roden; Antennernes Skaft blegt rustguult, Vendcieddet og Svdbens 
Grundled ofte af samme Farve: de folgende Led lysere eller morkere brune, ofte 
med lysere Ender; Forryggens Sidekanter undertiden svagt gjennemskinnende bruun- 
lige; Benene begsorte eller sorlcbrune: Hofteringene, Skinnebenenes Rod og Sporer 
samt Fodderiies Underside og Endcied lysere eller mdrkere nidbrune. — Hovedet 
er bredere end langt, glat med fladt hvælvet Ansigt, store, svagt fremragende Ojne, 
næsten udslettede Pandegruber og middcldybc Tindingepunkter. — Forryggen er ikke 
af meget storre Brede end Længde og fortil jevnt indbugtet med nedbojede, hdjt 
hvælvede, temmeligen fremtrukne og afrundede Forbjdrncr: Siderne ere fortil til¬ 
rundede men bagtil næsten parallele, Baghjdrnerne retvinklede og temmeligt skarpe; 
den bagesto Rand er let indbugtet. Alle Randene ere flint kantede. Siderandene 
enkelt og meget flint punkterede samt lidt bueformigt nedtrykkede ved Midten. 
Skiven er meget fladt hvælvet, glat, med tydelig og sædvanligen til Roden fortsat Rende : 
de maanedannede Indtryk ere ofte svagt længderynkede, Rodgruberne smaa, smalle, 
ofte utydelige og enten glatte eller, sjeldncre, yderst flint og enkelt punkterede. — 
Dækvingerne ere noget mere end dobbelt saa lange som Forryggen, over Skuldrene 
af samme Brede som denne, fladt hvælvede og deres Sider fortil parallele næsten 
fra Roden af: Udsnittet ved Spiden er langt og af middclmaadig Dybde. Striberne 
ere især hos Hunnen temmeligt fine: den anden har bagved Midten af sin bageste 
10 
