152 
SU'iiolupliu!;. 
og de maanedannede Indtryk næsten udslettede, (Iruberne ved Roden flade, glatte 
og tilrundede eller skraat maanedannede. — Dækvingerne ere noget mere end dobbelt 
saa lange som Forryggen, over de retvinklet fremstaaende men dog afrundede Skuldre 
noget bredere end dennes Rod og beholde paa Grund af Sidernes Parallelisme den 
samme Brede næsten i deres hele Udstrækning: Spidsens Udsnit er langt og i Midten 
temmeligt dybt, de derved noget fremtrukne Sdmhjorner næsten skarpe. De ere fladt 
hvælvede, smudsigt gule og bagved Midten paa hver betegnede med en mere eller 
mindre udbredt sort og blaaligt skinnende Plet, som kun luder Siderandenc og Sommen 
frie: denne Plet er utydeligt begrændset og strækker sig ikke altid ned til Spidsen; 
ofte er ogsaa Egnen omkring Rygpladen sort eller bruunlig. Striberne ere fine og 
glatte: den anden har nedenfor Midten et fordybet Punkt: den ottendes Gruberække 
er dyb, afbrudt i Midten og Gruberne sammenflydende ved begge Ender; Mellem¬ 
rummene ere flade og glatte. — Benene ere censfaiTet smudsigt morkegule. Bag¬ 
kroppen glat og giindsende sort eller sortebruun. 
Varieteter. 
p. Forryggen eensfarvet smudsigt rddguul. 
Almindelig under Stene, især paa sandede Marker. Udbredt over hele 
Europa. 
4. STENOLOPHUS MERIDIANUS. 
Niger, antennarum basi pedibusqve testaceis: pronoto postice utrinqve mpresso 
foveolatoqve angulis obtusis; coleopteris basi suturaqve testaceis. 
Sort, Antennernes Rod og Benene leergulc; Forryggens Rod med en punkteret 
Gnibe paa hver Side og stumpe Baghjorner; Dækvingernes Rod og Sdm leergule. — 
li - 1| Lin. 
Synon. Linn. Fn. Sv. n. 797. — Carabus meridianut. 
Mil 11. Prodr. 77, 8.36. — 
Fabr. Syst. Eleuth. I, 206, 199. — 
Fabr. Syst. Eleuth. I, 209, 212. — Carabus cniciger. 
Schdnh. Syn. Ins. I, 216, 268. — Carabus meridianus. 
Gyll. Ins. Sv. II, 165, 71. — Harpalus meridianus. 
Dej. Spec. IV, 451, II. — Acupalpus meridianus. 
Afbildis. Panz Fn. Germ. 75, Fig. 9. — Carabus meridianus. 
Smallere end den foregaaende og let kjendelig fra denne ved afvigende Tegning 
og Forbryststykkets Hjerteform. — Hovedet er af samme Længde og Brede, glat 
og giindsende sort med hvælvet Overside, dybe Pandegruber og store, men kun lidet 
fremragende OJne: Munddelene ere eensfarvet smudsigt rodgule, Palpernes Endeled 
undertiden bruunligt. Antennerne lysebrune, de tre eller fire forste Led klart leergule. — 
Bryststykket er glat og giindsende sort, sjeldnere sortebruunt. Forryggen er af lige- 
slor Længde og Brede og ved Ruden cn Trediedcel smallere end fortil: den for¬ 
reste Rand er let indbugtet, Forhjdrnerne nedbdjede, hdjt hvælvede og temmeligt 
skarpe. Siderne fortil stærkt tilrundedc, bagtil rette og konvergerende men uden Ind- 
bugtning, Baghjornerne stumpvinklede og afrundede paa Spidsen, den bageste Rand 
ret. Siderandenes Kant er yderst smal, men temmeligt ophdjel; Skiven er meget 
