158 
liradyrcllus. 
udvidede og tilriindede men bagtil stærkt sammentrukne og indbugtede ovenfor de 
fuldkomment retvinklede og skarpe Baghjorner; den bageste Uand er i Midten let 
indbugtet. Siderandene cre smalt kantede, Skiven fladt hvælvet med dyb Rende og 
sædvanligen dybe maanedannede Indtryk; Iljdrncgriiberne cre aflange og dybt ind¬ 
trykkede, det mellemliggende Stykke hvælvet. — Dækvingerne ere tre Gange saa 
lange som Forryggen, over de fremstaaendc men stærkt afrundede Skuldre meget 
bredere end biin og tiltage jevnt i Brede indtil deres Midte; de ere middelhvælvede. 
Siderne og Spidsen jevnt tilrundede: Striberne ere niiddeldybe og tæt punkterede, 
den ottendes Gruberække svag og afbrudt i Midten: don afbrudte Stribe ved Roden 
mangler; Mellemrummene ere flade: paa hvert staaer een eller lo uregelmæssige 
Rækker af dyhe Punkter. — Benene ere stedse eensfarvet smudsigt rustgulc. — 
Bagkroppen er uregclmæssigen flint og tæt punkteret. 
Hos Hannen har Bugens Rod en aflang Længdegrube i Midten. 
Varieteter. 
a. Smudsigt rustgmil: Læhen, Kindbakkernes Spidser, en aflang Plet paa Issen, 
Forryggens Midte, Bagbrystet, en stor aflang Plet paa hver Dækvinge oven¬ 
for Spidsen samt hele Bagkroppen sortebrune. 
p. Smudsigt rustguul: Læben og Kindbakkernes Spidser, en aflang Plet i Ansigtet, 
en lignende paa Issen, Forryggens Midte, Spidse og Bod, Mellem- og Bagbry¬ 
stet, Vingedækkerne med Undtagelse uf Sidekanterne, Roden og Sammen, samt 
hele Bagkroppen sorlebrune. 
7 . Som den foregaaende, men en Plet paa hver Side af Forryggens Skive ligeledes 
sortebruun. 
8 . Klarere rustguul: en trekantet Plet midt paa Forryggen og en næsten udslettet 
Længdeplet paa den bageste Deel af hver Dækvinge lysebrune. 
E. Sortebruun: Antennerne og Benene rustgule: Hovedets Sider, to Pletter paa 
Forryggen og den overste Deel af Dækvingernes liod dybt rustfarvede. 
Eensfarvet klart rustguul. 
Tt). Eensfarvet begsort. Antennerne og Benene rustgule. 
Imellem de anfdrte Varieteter findes talrige Overgange. 
Den lever ved Havbredderne i det nordlige Europa. Trindt om i Danmark 
synes den at være udbredt. Den findes saaledes paa Samso, paa Saltholmen, 
langsmed hele Jyllands Ostkyst, ved Issefjorden og sandsynligviis endnu mange 
andre Steder. Man træfler den fornemmeligen under Stene og tOr Tang og 
især paa Amager og i dot nordlige Jylland ved Kattegattet i store Flokke; 
blandt de jydske Exemplarer forekomme fortrinsviis de morke Varieteter. 
2. nilADYCELLUS COGNATUS. 
Nigro-piceus, antennarum basi pedibusqve fusco-testaceis: pronoto 'angulis 
baseos obtusis: elytris fusco-testaceis plaga nigra, lateribus subtiliter pubescentibus 
punctulatisqve. 
Sortebruun, Antennernes Bod og Benene bruungule: Forryggens Baghjorner 
stumpe; Vingedækkerne bruungule med en .sort Længdeplet: Siderne svagt fiinthaa- 
rede og punkterede. — 2 Lin. 
