Aniara. 
1G9 
Dc Gccr M(?m. IV, 101, 10. — Carabtts fulvus. 
Fabr. Sysl. EIculh. I, 108, 151. — Carabus pallidus. 
Schbnh. Syn. I, 214, 262. — Carabus fulvus. 
(lyII. Ins. Sv. II, 105, 23. — Harpalus fulvus. 
I)cj. Spec. III, 511, .53. — Amara fulva. 
Anmærkning. 
1. Min i naturhistorisk Tidsskrift (I, p. 62) yttrcdc Formodning om at denne Åmara 
var Linmi’s Carabus fcrrugineus er senere ved Uopc’s Undcrsogcisc (The Coleopt. Man. 
II, p. SS) af Excmplarerne i Liniié’s Samling bleven hævet til Vished og mit Citat af Miiller’s 
Prodromiis derved cndmere retfærdiggjort. 
2. Citatet af Fabricius’s Carabus pallidus skyldes Dr. Erichson fKåf. M. Br. /, 
81}, som fandt denne Amara saaledes bestemt i hans Samling. 
Giindsende klart rustguul, Ojnene og Kindbakkernes Spidser sorte, Oversiden 
med grdnligt Mctalskær. — Pandegruberne ere smaa og undertiden næsten udslet¬ 
tede. Mellembrystets Rod samt Bagbrystets og Bugens Sider ere enkelt punkterede. — 
Forryggen er dobbelt saa bred som lang og fortil noget indbugtet med middeldybt 
nedbdjede, hvælvede, noget spidsvinklede og paa Spidsen afrundede Forhjdrner: Si¬ 
derne ere fortil svagt tilruudede, bagtil sammentrukne og let indbugtede ovenfor de 
spidsvinklede, skarpe og lidt udadtrukne Baghjdrner; den bageste Rand er saagodt 
som ret. Siderandencs Kant er temmeligt bred og opbdjet. Skiven fladt hvælvet, 
glat og undertiden flint tverrynket, Renden middeldyb, det forreste maanedannedc 
Indtryk meget bredt, svagt krummet og fiiiit længderynket; Gruberne ere temmeligt 
dybe og tæt punkterede, de indvendige stdrrc og mere tilrundede, de ydre mindre, tre¬ 
kantede og begrændsede af den ophdjedc, glatte og bagtil tils|)idsede Iljornefold; det 
mellemliggende Stykke er punkteret, svagt længderynket, og gjennemskæres fortil 
af det dybe bageste maanedannede Indtryk. — Dækvingerne have over de lidt stump¬ 
vinklede og skarpe Skuldre samme Brede som Forryggens Rod og ere middelmaa- 
digen hvælvede; de svagt tilrundede Sider afvige kun lidet fra den parallele Ret¬ 
ning; Udsnittet ovenfor Spidsen er kort og af ringe Dybde. 
Ikke sjelden; om Foraaret trælles den undertiden i Selskaber af indtil en 
Snecs Individer, længere hen paa Sommeren kun enkelt. Udbredt i Europa og 
Nordasien. 
4. AMARA APRICARIA. 
Fitsca suhaeneo-nitens, suhtus rufopicea, antennis jiedibusqve rufis: pronolo 
postice utrinqvc punclato bi-imprcssoqve, angidis baseos rcctis: cokopteris oblongo- 
ovatis, punctalo-slriatis. 
Bruun, svagt metalglindsende, Undersiden rodbruun. Antennerne og Benene rode; 
Forrgggens Rod med to punkterede Indtryk paa hver Side og retvinklede Baghjdr¬ 
ner: Dækvingerne forkenget-ægdannede, punkteret-stribede. — 2^-3^ Lin. 
SynOiN. Fabr. Syst. Eleuth. I, 20.5, 193. — Carabus apricarius. 
, Fabr. Syst. Eleuth. I, 196, 141. — Carabus latus. 
Fabr. Syst. Eleuth. I, 197, 148. — Carabus analis. 
Schbnh. Syn. lus. I, 214, 261. — Carabus apricarius. 
Gyll. Ins. Sv. II, 104, 22. — Ilarpalus apricarius. 
Dej. .Spec. III, .5(Xi, 18 — Amara apricaria. 
Akbii.dn. Panz. Fn. Germ. 40, 3. — Carabus apricarius. 
