Amara. 
175 
Dækvingerne ere temmeligt hojt hvælvede, over Skuldrene lidt bredere end Forryg¬ 
gens Rod og tiltage jevnt i Bredo, indtil deres Midte, hvor de ere langt bredere 
end Forryggeiis Midte: Siderne ere stærkt tilrundedc med et kort og dybt Udsnit 
ovenfor Spidsen. Striberne ere line og hint punkterede, deres Mellemrum glatte og 
(ladt hvælvede: den ottendes Gruberække er middcldyb og mere eller mindre afbrudt 
i Midten. — Den forreste Deel af Bugens Sider er flint rynket-punkteret. 
Hannen er [laafaldendc mindre, især smallere, og har stærkere Bronceglands: 
paa Midten af dens Forhrystbeen findes et tilrundet punkteret Sted. — Hos begge 
Kjiin er Mellembrystets Rod tydeligt punkteret. 
Paa fri Mark, men ikke almindelig; tidligt om Foraaret plejer den at være 
hyppig paa GrOvtvoldene tæt indenfor Indgangen til Amagerfælled. Udbredt i 
Europa og Nordasien. 
. 10. AMARA MUNtCtPALIS. 
Supra nif/ro-aenea, antennarum basi pedibusqve rufo-pieds; pronoto coleopte- 
ris subangustiore., basi utrinqve bifovcolato punctatoqve; striis elytrorum tenuiter 
punetatis. 
Oversiden metalsort, Antennernes Rod og Benene rodbrune: Forryggen lidt 
smallere end Dækvingerne, Roden med to punkterede Gruber paa hver Side: Vin- 
gedækhernes Striber fiint punkterede. ■ — 22-3 Lin. 
Synon. Duft. Fn. Austr. H, 113, 138. — Carabiis minicipalis. 
Dej. Spec. 111, 482, 24. — Amara modesla. 
Erichs. Kaf. M. Br. I, 93. 2!i. — Amara municipalis. 
Den ligner meget den foregaaende, men er omtrent to Gange mindre. — Undersiden 
er sortebruun og stærkt giindsende med svagt Aletalskær, Oversiden sort og klarere 
eller mattere broncefarvet. Munddelene ere mdrkebrune, Kjæberne og Tnngepal- 
pernes to nederste Led noget lysere; Antennerne brune. Skaftet og sædvanligeii til¬ 
lige Vendcleddet smudsigt riidbrune. Benene riidbrune. Skinnebenene og Fdddcrnc 
noget lysere. — Hovedet er glat og middelhvælvet med dybe liniedannede Pande¬ 
gruber og smaa fremragende Ojne. — Forryggen er ikke fuldt dobbelt saa bred 
som lang og fortil noget indbugtet med dybt nedbdjcde, biijt hvælvede og næsten 
retvinklede men paa Spidsen noget afrundede Forhjdrner: Siderne ere fortil tilrnu- 
dede og stærkt konvergerende, men bagtil næsten rette og parallcle; de bageste 
Hjiirner ere retvinklede med meget skarp og lidt tilbagetrukken Spidse; den bageste 
Rand er næsten ret, men til hver Side svagt iiidbugtet og smalt kantet bagved Bag- 
hjornerne. Den forreste Rand er temmeligt bredt kantet, men Tverstriben, som be¬ 
tinger Kanten, meget let indtrykket; Siderandene ere meget smalt kantede samt mu- 
ligst fiint og tillige enkelt punkterede; Skiven er middelhvælvet og glat eller let 
tverrynket: Renden er (iin, det forreste maanedannede Indtryk utydeligt og glat, det 
bageste dybt, næsten ret, samt fiint og enkelt rynket-punkteret; Hjornegruberne ere 
smaa, trekantede, næsten ligestore, temmeligt dybe og middelmaadigen dybt men 
ikke tæt punkterede: det mellemliggende Stykke er lladt hvælvet og fiint og enkelt 
punkteret bagved det maanedannede Indtryk. — Dækvingerne ere temmeligen hdjt 
hvælvede, over Skuldrene lidt bredere end Forryggen og tiltage jevnt i Brede indtil 
