Aniara. 
183 
ryggen er meget bredere end lang og fortil dybt indbugtet med dybt ncdbiijcde, 
middelhvælvcde, spidsvinklede, fremragende og temmeligt skarpe Forhjdruer: Siderne 
erc fortil mere eller mindre tilrnndcde og konvergerende, bagtil næsten rette eller 
yderst let tilriindede og enten parallele eller svagt divergerende: de bageste Hjorner 
ere rctvitikledc og mere eller mindre skarpe, den bageste Rand saagodt som ret. 
Siderandene ere skarpt kantede. Skiven middellivælvet og glat med fiin Rende og 
mere eller mindre svage maanedannede Indtryk; Gruberne cre smaa, sædvanligen 
tilrundede, meget flade og enten glatte eller, sjcldncre, (hyppigst de indvendige) 
meget fiint punkterede. — Dækvingerne erc middelhvælvcde, over Skuldrene af 
samme Brede som Forryggens Rod og tiltage enten svagt i Brede indtil Midten, 
eller beholde samme Brede fra Roden af indtil nedenfor Midten, hvorfra de da til¬ 
spidses: Siderne cre altsaa enten let tilrundede eller parallele: deres Udsnit ovenfor 
Spidsen cre korte og skar|)e, men af ringe Dybde. Striberne ere fine eller middel- 
dybe, glatte eller fiint punkterede, undertiden endogsaa meget tydeligt, og tiltage i 
Dybde henimod Spidsen: den ottendes Gruherække er middeldyb og mere eller 
mindre afbrudt i Midten. — Med Undtagelse af Mellembrystets fiint punkterede Rod 
er Undersiden glat: undertiden viser den forreste Deel af Bugens Sider en fiint 
rynket l’unktur. 
Varieteter. 
p. Oversiden dybt kobberbrmm, 
y. Oversiden metalsort: Forryygens Siderande og Baghjorner gjennemskinnende 
bruunlige. 
Don er meget almindelig hele .\aret igjennem saavel i Skove som paa fri 
Mark, og er udbredt over hele Europa. 
. 18. AMARA COMMUMS. 
’Supra aenea, (uitennarum articulis tribas baseos rufo-festaceis, tibiis piceo- 
rufis: pronoto basi nlrinqvc jmncliilalo obsolcteqve bi-impresso, angulis anticis aeute 
prominulis: striis elgtrorum poslice profundioribus. 
Oversiden melalfarvet, Antennernes tre forste Led rddgule, Skinnebenme bruun- 
rode: Forryggens Rod med to svage og fint punkterede Indtnyk paa hver Side, 
Forhjornerne spidse og fremragende: Vingedækkernes Striber bagtil dybere. — 
- 3 j Lin. 
SVWON. Fabr. Syst. Eleuili. I, 19.5, 138. — Carabus communis. 
Schonh. Syn. Ins. I, 201, 189. — 
Gyll. Ins. Sv. II, 145, 51. — llarpalus communis. 
1) ej. Spec. III, 467, 8. — Amara communis. 
Afbildn.? Stiirin D. Fn. Ins. VI, Tab. C.VLII, Fig. c, C, — Amara feirea. 
Fuldkomment ægdannet af Omrids, sjeldncrc ægdannct-clliptisk; Undersiden er 
metallisk sortegriin. Oversiden sædvanligen glimrende broncefarvet; .Antennerne brune, 
de tre forste Led, sjcldncre tillige Roden af det fjerde, dybt og klart rddgule; 
Munddelene sorte eller sortebrunc, Palperne brune med sort Endcied; Benene sorte 
eller sortebrune. Laarene undertiden med nogen Metalglands, Ilofteringene, Skinne¬ 
benene og Fddderne dybt og temmeligt klart bruunrdde. — Pandegruberne ere mid- 
