192 
Amara. 
Forryggen er dobbelt saa bred som lang og fortil jevnt indbugtet med dybt nedbfijcde, 
(ladt hvælvede, spidsvinklede, temmeligt fremtrukne, men paa Spidsen stumpe For- 
bjorner; Siderne ere jevnt tilruiidede, fortil stærkt konvergerende, bagtil divergerende, 
især hos Hunnen: Baglijdrnerne ere spidsvinklede, skarpe og tilbagetrukne: den ba- 
gestc Rand er enten jevnt buedannet-indbugtet eller i Midten næsten ret og kun 
svagt indbugtet ved hver Ende. Siderandene ere særdeles smalt og kun lidet skarpt 
kantede, og vise intet Spor til buedaunet Ncdtrykning; Skiven er (ladt hvælvet, glat 
eller fiint tverrynket, med meget fiin Rende og glatte, sædvanligen middeldybe maa- 
nedannede Indtryk; af Gruberne ere de ydre udslettede, de indvendige glatte, smalle 
og smaa, men dybe og skarpt begrændsede. — Dækvingerne ere meget fladt hvæl¬ 
vede, over Skuldrene af samme Brede som Forryggens Rud og tiltage hos Hunnen 
svagt i Brede indtil Midten eller lidt nedenfor denne, hvorpaa de stærkt og terame- 
ligen pludseligt tilspidses: Siderne ere altsaa her jevnt tilrundede; hos Hannen be¬ 
gynde derimod Siderne strax nedenfor Skuldrene den efterhaanden tiltagende svage 
Runding, som fiirer dem sammen ved Spidsen, hvilken sidste saaledes mindre plud¬ 
seligt bliver tilspidset: deres Udsnit ovenfor Spidsen ere korte, middeldybe og mere 
eller mindre skarpe. Striberne ere i Forhold til Dyrets Storrelse ikke dybe, særdeles 
flint punkterede, og tiltage ikke i Dybde beiiimod Spidsen: den ottendes Gruberække 
er ligeledes temmeligt svag og derhos overalt af samme Dybde, aldeles beel. Gru¬ 
berne smaa og adskilte: Mellemrummene ere fladt hvælvede, det tredie, femte og 
syvende lidt mere end de ovrige. 
Varieteter. 
p. Oversiden melalhlaa. 
•y. Eensfarvet sort. 
Ikke meget almindelig. Man IrælTer den om Foraar og Efteraar, især i 
Skovegne. Den forekommer i den stiirste Deel af Eurojia. 
p. Ilannens fire hageste Skinneheen tæt hchaarede paa den indvendige Side. 
<27. AMARA TRIVIALIS. 
Supra aenea, antennarum articvlis tribus baseos rufo-testaceis, pedibus nigris: 
pronoto basi utrinqve obsoletissime bi-impresso: striis elytrorum postice profundioribus. 
Oversiden metalfarvet, Antennernes tre forste Led rodgule, Benene sorte: For- 
ryggens Rod med to udslettede Indtryk paa hver Side: Vinyedækkernes Striber 
bagtil dybere. — Lin. 
SyNON. Duft. Fn. Auslr. II, 116, 14.3. — Carahus trivialis. 
Dej. Spee. 111, 460, 2. — Amara obsolela. 
Erich s. Kiif. M. Br. I, 8.5, 10. — 
Afbildn. Sturm D. Fn. Ins. VI, Tab. CXLV, Fig. b, B. — Amara trivialis. 
Anmærkning. 
1. Duftscbmid’s Carabus obsoletus bliver af Dr. Eriebson (A«/". M. Br. /, 85') ben- 
fort til den fiilgcnde Art: han kan muligen deri have Ret, men det er bdjst vanskeligt, for 
ikke at sige umuligt, at have nogen bestemt Mening om saa lidet tilfredsstillende Beskrivelser 
over hinanden til Forvexling lignende Arter. 
2. Saafremt Carabus ovatus Fabr. virkeligt er saa eensfarvet sort og har saa klart 
bruunrdde Bccn, som Sturm’s Afbildning (1. c. 2'ab. CXLIV, Fig. b. B) og Dr. Erichson’s 
Angivelse (1. c.) tildele den, er den vel neppe nogen Varietet af A. Irivialis. 
