Ainnra. 
195 
3. Stiirm’s A. montivnga (I. c. 4S, 24; Tab. CXLIV, Fig. d, IT), som jog i miii 
Monograplii i IVaturh. Tubsskr. (/, 24T') liar citeret, skal efter Dr. Ziminennanii (^Silbenn, Uevue 
Ent. II, 225') liure til den foregaaende Afdeling, ifolgc de mellemste Skimicbeens Mangel paa 
lleliaaring hos Hannen, og adskille sig fra A. trivialis ved en bredere ægdannet Form og en 
mere levende mctalgrdn Farve paa Oversiden. 
Den nærmer sig meget den foregaaende Art, men er mindre (begge Kjdn lidt 
mindre end liiins Han) og af et kortere elliptisk og mere ovalt Omrids. ■ Oversiden 
er indrkt groidigt broncefarvet, Undersiden metallisk sort eller sorlegrdn, Skinnebe¬ 
nenes Sidetorne og Sporer rodbrune; Munddelene og Antennerne cre sorte eller 
sortebrunc, Skaftet, Vendeleddet, det hele folgende Led og Roden af det fjerde 
klart riidgule. — Pandegruberne ere svage, ujevne og sædvanligen stribedannedc, 
Ojnene middelstore, men kun lidet fremragende. — Mellembrystets Rod og Bagbry¬ 
stets Sider ere liint og især de sidste ikke tæt punkterede, Bugens Sider ridset-pun¬ 
kterede. — Forryggen er dobbelt saa bred som lang og fortil dybt indbugtet med 
middelmaadigcn nedbiijede, fladt hvælvede, temmeligt fremtrukne, spidsvinklede og 
skarpe Forbjorner: Siderne ere tilrundede, fortil stærkere og stærkt konvergerende, 
bagtil mindre, og mere eller mindre divergerende: Baghjornerne ere spidsvinklede, 
skarpe og mere eller mindre tilbagetrukne: den bageste Rand er i Midten næsten 
ret, men svagt indbugtet ved hver Ende bagved Iljdrnerne. Siderandene ere smalt 
og skarpt kantede, og vise undertiden bagved Midten muligst svage Spor til en kort 
buediumet Nedtrykning ind imod Skiven: denne sidste er meget fladt hvælvet, glat 
eller liint tverrynket, med mere eller mindre fiin Rende og sædvanligst tydelige, 
ofte flint længdcrjnkede maanedannede indtryk; Gruberne ere ligestore, særdeles 
smaa, aflange, glatte, og ligesom hos A. formosa saa flade, at de som oftest kunne 
betragtes som udslettede. — Dækvingerne ere meget fladt hvælvede, over Skuldrene 
saa brede som Forryggens Rod, og tiltage svagt i Brede indtil Midten, hvorpaa de 
hos Hannen tilrundes heiiimod Spidsen, men hos Hunnen tilspidses næsten ligesaa 
meget som hos den foregaaende Art: Sidernes forreste Deel er saaledes jevnt til¬ 
rundet, sjcldcnt (hos Hannen) parallel: Udsnittene ovenfor Spidsen ere korte, skarpe 
og dybe. Striberne ere glatte, middeldybe, og tiltage i Dybde henimod Spidsen; 
den ottendes Gruberække er af ringe og næsten overalt af samme Dybde, heel, 
Gruberne smaa og adskilte: Mellemrummene ere flade eller meget svagt hvælvede. 
Varieteter. 
p. Benene brme. 
Den trælles ligesom den fiilgende Art saavel i som udenfor Skove, men er 
meget sjtldnere. Dens Fædreland er det mellemste og sydlige Europa. 
• 28. AMARA SIJIILATA. 
Siipra aenea, antennarum articnlis tribus haseos rufu-testaceis, tibiis riifo-pi- 
ceis: pronoto basi utrinqve obsolcte punetulato bi-impressoqve: striis elytrorum 
postice profundioribus. 
Oversiden metalfarvet. Antennernes tre forste Led rbdyule. Skinnebenene rod- 
brune ; Forryggens Rod med to fiint punkterede svage Indtryk paa hver Side: Ftn- 
gedækkernes Striber bagtil dybere, — 3^-1 Lin. 
1.3 
