Plcroslichus. 
197 
lidt frem foran Tungen; de ore meget smalle, liniedannede, overalt ligcbrede og. 
noget krummede med stumpe Ender. 
Sædvaniigen ere Antennerne noget længere end Hoved og Forryg tilsam- 
mentagne, undertiden af samme Længde, men sjoldent kortere. Skaftet er tykt, 
valseformigt, med noget smallere Rod, og omtrent af samme Længde som Svo- 
bens Grundled; dette sidste er undertiden noget sammentrykket ved Roden. 
Hovedet er aldrig mere bredt end langt, undertiden derimod af ligestore 
Gjennemsnit, men oftest lidt længere end bredt. Ojnene ere smaa eller middel¬ 
store og mere eller mindre fremragende. Mundskjoldcts forreste Rand er ret 
eller meget svagt indbugtet, Siderne jevnt indbugtede, Rodlijornerne meget stump¬ 
vinklede og adskille fra Panderanden ved et lille spidsvinklet Indsnit. Antenne- 
gruberne ere brede og dybe. 
Kroppen er allang og mere eller mindre forlænget, men aldrig liiijt hvælvet. 
Forryggen har sædvatdigen samme Længde og Brede og er stedse hjertedannet, 
skjondt Roden undertiden kun er lidet smallere end Midten, saaledes som det 
er Tilfældet med Pt. striola, eller endog bredere ved Roden end over Midten, 
som hos nogle Individer af Pt. cupreus; ForhjOrnerne ere sjeldent dybt ned- 
bojede, Siderandene ofte bredt kantede, Baglijornerne stedse vinkeldannede, skjondt 
ikke altid fuldkomment skarpe, den bagesto Rand ofte dybt indbugtet i Midten, 
men aldrig ved Enderne. Dækvingerne ere over Skuldrene enten skarpe eller 
afrundede, og rage mere eller mindre frem udenfor Forryggens Baghjorner; de 
ere stedse stribede, og i Regelen har den tredie Stribe eller det fjerde Mellem¬ 
rum en Række enkeltstaaende Punkter eller Gruber. Sjeldent ere de kun dob¬ 
belt saa lange som Forryggen, sædvaniigen overtræffe de den derimod een og en 
halv Gang i Længde: de tiltage enten svagt i Bredo indtil deres Midte, hvorpaa 
de jevnt tilsjjidses, eller ogsaa udvides de efterhaanden indtil bagved Midten, og 
Spidserne ere da i dette Tilfælde som oftest bredt afrundede. — Saavel det 
nogne, ved Sjjidscn noget ud>idede og tilrundede Forbrystbeen som-Bagkroppens 
yderste Led afve.vler i Skulptur efter Kjonnene. De nederste Bagskulderblades 
Biplader ere af lidt forskjelligt Omrids hos de forskjellige Arter, mon stedse 
skarpt afsatte. 
Forskiimebenene have nogle faa korte Smaatorne paa den udvendige Rands 
nederste skarpe Deel; deres forreste Flade er aldeles glat, nogen og mangler 
den korte Gruberække, som tindes hos Zabrus og Amara. De bageste Skinne- 
been ere stedse næsten rette og tilligemed Fodderne besatte med liere Rækker 
enkeltstaaende Haartorne, de to bageste dog som oftest nOgne ved Roden; de 
mellemstes udvendige Rand er aldrig tagget: de to forreste Sporer ere lange, 
spidse, lidt krummede, og stedse enkelte. 
Af de tre udvidede Led i Hannens forsto Par Fodder or Grundleddet for¬ 
længet-trekantet med iiulbugtot Spidse, de to folgende mere eller mindre bredt 
hjertedannede, det andet storre end det tredie. 
Arternes StOrrelse afvexler fra halvanden til henved ni Linier; de fleste ere 
af Middelstorrelse eller lidt derover, de færreste smaa, adskillige maae henregnes 
