198 
Plcroslifhus. 
Mandt Familiens stdrre Arter. De ere stedse ndgne, glindsonde, og af sorte 
eller metalliske Farver; Antennerne ere sædvanligen sorte, undertiden med rOdt- 
farvet Rod, men aldrig eenslarvet lyse: det Samme gjælder om Benene, der 
kun hos en eneste af de indenlandske Arter har lyse Skiniiebeen, og hvis Laar 
hos en anden variere fra Sort tit Rodt. Tegninger forekomme ikke. Udbredt 
Puiiktur findes aldrig paa Oversiden og sjeldent paa Undersiden. 
Opholdsstedet er næsten forskjelligt for hver Art. Slægten er i henved 
trehundrede Arter adspredt især over Europa, Nordamerika og Nordasion. 
A. Forbryslbenels Spidse kantet. Den yderste Bugring jern hos begge Kjbn. 
a. Dækvinyerne bagtil stumpt tilspidsede med et Udsnit ovenfor Spidsen; en af¬ 
brudt Stribe ved Roden mellem den fbrste og anden. Hannens Forfodder med 
glat Overside. 
* Antennerne længere end Hoved og Forryg tilsammentagne. Forbryslbenet uden Længde- 
rende ovenfor Spidsen. 
1. PTEROSTIOIIIJS CUPREUS. 
Aeneus varicolor., antennarum articulis duobus baseos rufis, pedibus nigris, 
femoribus interdum rufis: pronoto basi utrinqve bistriato; striis elgtrorum tenuiter 
punetatis. 
Forskjelligtfarvet metallisk, Antennernes to fbrste Led rode. Benene sorte, un¬ 
dertiden med rode Laar: Forryggens Rod med to Striber paa hver Side: Vinge- 
dækkernes Striber fint punkterede. — 4-6 Lin. 
SyNON. Linn. Fn. Sv. 801. — Carabus cupreus. 
HIull. Fn. Fridr. 21, 208. — 
Bl il II. Prodr. 76, 815. — 
Fabr. Syst. Eleulh. I, 19.5, 134. — 
SrbUnh. Syn. Ins. I, 200, 185. — • 
Gyll. Ins. Sv. II, 114, .3. — llarpalus cupreus. 
Dej. Spcc. III, 207, 2. — Feronia cuprea. 
Afbii.DN. Panz. Fn. (icrin. LXXV, Fig. 2. — Carabus cupreus. 
Sturm U. Fn. lus. V, Tab. CXX, Fig. B, b, c. — Platysma versicolor 
Ziegler. 
En i Form, Skulptur og Farve hiijst ubestandig vinget Art, som dog ved sit 
kortere Omrids og Oversidens ringere Hvælving udviser sig som paafaldcnde for- 
skjellig fra de lo fdlgende. Undersiden er giindsende sort og ofte griinligt metallisk, 
især paa Bryststykket og Dækvingernes ombdjcde Rand; Oversidens Metalfarvc gjen- 
ncmldbcr alle Nuancer fra Blaat til Mcssingguult, men da et lyst kobberagtigt Bronce 
er den hyppigst forekommende Farve, vil jeg kun betragte denne som den normale; 
Benene ere i Regelen giindsende sorte, Skinnebenenes og Fdddcrnes Ilaartorne lige- 
farvede eller rddbrunc; Munddelene og Antennerne ere sorte, de sidstes Skaft og 
Vcndeled rode eller guulrdde. — Hovedet er af slorre Længde end Brede, meget 
fladt hvælvet paa Oversiden, overalt flint og mere eller mindre tæt rynket-punkteret, 
med middelstore, aflange, ujevne, meget flade, som oftest saagodt som udslettede 
Pandegruber, og store, temmeligt fremragende Ojne. — Forskulderhladene ere flint 
