202 
IHcroslichus. 
Illig. Vorz. Klif. Pr. Kifi, 30. — Carabus Ktigeflani. 
Sclidnb. Syn. Ins. I, l'JO, 179. — Carabus dimulialus. 
Dej. Spec. III, 21.3, 7. — Ceronia dimidiata. 
Afbildn. o liv. 1. c. Tab II, Kig. 121. — Carabus dimidiatus. 
Panz. Kn. Gcrm. XXXIX, 8. — Carabus liugellani. 
OmlFCnt af samme Form som den foregaaendc Art, men stdrre og især bredere. 
Vinget. Undersiden og Benene erc metalsorte, Skinnebenenes Sporer rddbrune; 
Munddelene og Antennerne ere sorte, de sidstes Skaft og Vendeled morkerc eller 
lysere brune, men nedenunder stedse dybt og klart nide; paa Oversiden cre sæd- 
vanligst Hovedet og Forryggen kobberriide. Dækvingerne smukt og klart gronne. — 
Pandegruberne ere smalle, aflange, flade og ligesom den ovrige Deel af Hovedets 
Overside mere eller mindre tæt urcgelmæssigen rynkede; Ojnene ere stdrre og mere 
fremragende end hos den foregaaende Art. — De næsten glatte Forskulderblade ere 
overmaade flint og enkelt punkterede; Bagbrystets og Roden af Mellembrystets Sider 
ere temmeligen dybt men ikke meget tæt punkterede. — Forryggen er ikke fuldt 
dobbelt saa bred som lang og fortil meget let indbugtet med dybt nedbdjede, hdjt- 
bvælvede, aldeles ikke fremtrukne, skarpe og saagodt som retvinklede Forhjdrner: 
Siderne ere i deres hele Udstrækning jevnt buedannet-tilrundede, bagtil uden Ind- 
bugtning og meget lidt sammentrukne, men dog saamegct konvergerende, at Roden 
bliver lidt smallere end Spidsen: de skarpe, paa Spidsen utydeligen tandformigt 
fremtrukne Bagbjdrner blive saaledes temmeligt stum[)viuklede: den Tbageste Rand er 
i Midten næsten ret og noget buet ved hver Ende bagved Hjornerne. Siderandene 
ere skarpt men ikke meget smalt kantede, uden Nedtrykning ind imod Skiven, men 
ligesom hos den foregaaende Art med en flin og tæt Punktrække i den Kanten be¬ 
tingende Stribe; Skiven er næsten flad, glat eller flint og adspredt tverrynket, med 
middeldyb Rende og mere eller mindre svage maanedannede Indtryk, af hvilke un¬ 
dertiden det forreste er flint længderynket; Gruberne ere middeldybe, smalle, stribe- 
dannede, fortil tilspidsede og ligesom det mellemliggende Stykkes Sider besatte med 
store, men ikke meget tætstaaende Punkter: de indvendige ere længere og lidt frem¬ 
skudte fra den bageste Rand, de ydre kortere, forlænget-trckanlede, tætliggende til 
denne og udentil begrændsede af den skarpe Hjornefold. — Dækvingerne ere meget 
fladt hvælvede, halvanden Gang længere end Forryggen, over de noget stumpvink¬ 
lede og udentil afrundede Skuldre, omtrent saa brede som hiins Midte, og tiltage 
meget svagt i Brede indtil deres Midte, hvorpaa de stumpt tilspidses: Sidernes Midte 
er saaledes næsten prarallel: Udsnittet ovenfor de spidsvinklede og skarpe bageste 
Somhjorner er middeldybt og temmeligen skarpt. Striberne ere middeldybe og dybt 
punkterede med brede og meget fladt hvælvede Mellemrum: den tredie har henimod 
Roden et fordybet Punkt, et andet omtrent paa Midten og bagved denne, sædv,in- 
ligen omtrent i lige Afstand indbyrdes, endnu to andre: den ottende er neppe dy¬ 
bere end de ovrige, dens Gruberække heel og middeldyb med adskilte Gruber. — 
Bugens Sider ere meget flint og adspredt punkterede. 
Varieteter. 
[5. Metallisk sorleyrdn. 
