llroscils. 
Broscns. 
Tal). YII, Fiy. C, e-h 
Broscus Patiz. — Cepkalotes Bon. Dej. 
Mentum dente medio integro, Ligula apice truncata: paragiossis eam pauUo 
longioribus, apice rotundatis. Palpi arliculo ultimo subcglindrico, apice truncato: 
ma.xillaribus penultimo aeqvali. Labrum emarginatum. Mandibulae validae, pro¬ 
minentes, Tarsi antici maris articulis dilatalis subtus dense spongiosis. 
Hagetanden hcel. Tungens Spidse lige afskaaren: Jiitungerne lidt længere end 
lungen, med afrundede Spidser. Palpernes Endeled valsefotmigt med lige afskaa¬ 
ren Spidse, Kjæbepalpernes af samme Længde som tredie Led. Læben indbugtet. 
Kindbakkerne stærke og fremragende. De udvidede Led i Hannens Forfbdder med 
tæt svampede Saaler. 
Navnet cr deriveret nf Verbet Ppcoffxo fortærer, opsluger. —Panzer’s Benævnelse for¬ 
tjener Fortrinnet, da den ikke er yngre end den Boncili’ske, og denne desuden er bortgiven til 
en Pattedyrslægt af Flaggermuscnes Familie. 
Uden at ojinaae den paafaldcnde Længde sorn hos den foregaaende Slægt, 
er dog Kindbakkernes (^f) StOrrelse en af de mest gjeniiemgribende Karakterer 
for Broscus. De rage langt frem foran Læben (kun deres bageste Halvdeel ligger 
bagved dennes Forrand), ere tykke, forlænget-trekantede, med temmeligt skarp 
indadbojet Spidse, og bevæbnede med en tyk Tand nedenfor den indvendige 
Bands Midte og med et Par smaa Tagger tæt ovenfor Boden; deres Oversides 
forreste Halvdeel cr ogsaa her skraat stribet. Læben (e) er dobbelt saa bred 
som lang, med parallelc Sider, vinkeldannet-indbugtet Spidse og jeviit tilriindede 
Forhjerner: fra Vinkelens Toppunkt lober en Stribe tilbage til Mundskjoldet, 
med hvis forreste Band den danner rette Vinkler. 
Kjæberne (g) afvige fornenimcligen deri fra den foregaaende Slægts, at 
Palpestykket er slorre og især bredere ved Boden; den invendige Flig er meget 
sta*rkere s-biijet. Spidsen smallere, og Boden bredere, ligesom ogsaa Fryndsen 
er længere og tættere. Palperno ere forholdsviis kortere, og de yderste Led have 
samme Længde indbyrdes. 
Den store Hage (h) er stærkt udhulet: Sidedigene ere udentil meget til¬ 
rundede, deres indvendige Bands Kant især fortil bred, og ved Spidsen skraat 
afskaaren; Tanden er meget kortere end Fligene, bred, trekantet, udeelt, men 
betegnet med en lille dyb Grube tæt ved Spidsen. Den smalle og fortil lige 
alskaarne Tungestotte staaer frit i Hagebugten; Stammen har ingen Horn¬ 
plader. Tungepalpernes Endeled cr kolleformigt, tykt, med lige afskaaren Ende, 
og næsten dobbelt saa langt som Kjæbepalpernes. Den brede Tunge (^1) rager 
noppe frem foran Palpernes Grundled: den er fortil bredere, med lige afskaaren 
Ende og skarpe, næsten spidsvinklede Forhjerner. Bilungerne ere smalle, saa- 
godt som rette, og tætliggende til Tungen, foran hvis Ende deres tilrundede og 
fiinthaarede Spidser rage lidt frem. 
Antennerne ere meget kortere end Hoved og Forryg tilsammentagne; det 
tykke valseformige Skaft er af samme Længde som Svobens Grundled. 
