222 
Sloinis. 
menlukkede. Læben (1) er dobbelt saa bred som lang, med en dyb vinkeldan- 
nct Bugt; saavcl de ved denne fremkomne Flige som Siderne erc jevnt tilrundede. 
Kjæberne (o^ udmærker den smalle Stamme og den ligeledes meget smalle og 
saagodt som rette indvendige Flig, hvis Spidse næsten er uden Krumning, og 
som overgaaes i Længde af den ydre. Palperno afvige kun fra den foregaacnde 
Slægts ved det mindre tykke og meget længere andet Led. Den korte og næsten 
flade Hages (p) Sideflige ere udentil stærkt tilrundede; den indvendige Rands 
Kant er fortil skraat afskaaren, og den betingende Stribe kun i Midten tydeligt 
fordybet. Tungestotten er særdeles kort, saa at den overrages af Hagetanden: 
den lægger sig ud over Hagens Flige; Tungepalpernes Stammer ere tykke, lange 
og kegleformige. Tanden er bred, stump, og meget kortere end Fligene. — 
Særdeles karakteristisk er Tungens F'orrn; dens lige afskaarne Spidse rager frem 
foran Palpernes Grundled, og overgaaes i Længde tre Gange af de linieformige, 
tilspidsede, og udentil (iint haarede Bitunger, hvis Spidser ligge i Linie med 
Midten af Tungepalpernes Endeled, naar dette bæres i den sædvanlige Stilling; 
Tungens bageste Ende er sammenvoxet til eet Stykke med Stammens Overste 
Hornplade. 
Antennerne ere meget længere end Hoved og Forryg tilsammentagne; det 
tykke kolleforniige Skaft er mere end dobbelt saa langt som Sviibens Grundled. 
Det smalle og forlængede Hoved er kun halvt saa stort som Forhryststykket; 
Mundskjoldet er fortil svagt indbugtet: Siderne ere rette og lidt konvergerende 
forefter, Rodhjornerne stumpvinklede og adskilte fra Panderanden. — Ogsaa her 
er det hjerteformige Forbryststykke stærkt indsnbret ved Roden, og Mellem¬ 
bryststykket ikke uden Spor af Forlængelse. 
Skinnebenenes Sporer og Sidetorne ere fine, de sidste faa og enkeltsaaende; 
det forste Pars forreste Flade er jevn og glat. — De tre- udvidede Led i Han¬ 
nens Forfodder ere ikke væsenligen forskjellige indbyrdes i Storrelse og Fortn: 
det forste or forlænget-trekantet, de to folgende trekantede med ligeslore Sider. 
Saalerne ere tyndt vortede. 
Om Arterne lader sig forresten Intet sige i Almindelighed, eftersom kun to 
saadanne ere bekjendte; de ligne hinanden meget, og have begge hjemme i Europa. 
1. STOMIS PUMICATUS. 
Tab VII, Fig. D. 
Nigro-piceus, nitidus, antennis pedibusqve rufis; pronoto cordato, basi utrinqve 
unislriato punctatoqve: coleopteris oblongo-ovalis, fortUer punctato-striatis. 
Sortebruun, giindsende, Antennerne og Benene råde: Forryggen hjertedannet, 
Roden med en punkteret Stribe paa hver Side: Vcekvingerne forlænget-ægdannede, 
grovt punkteret-stribede. — 3-3^ Lin. 
SvNO.v. Panz. Fn. Gcrm. XXX, 16. — Carabus pumicalus. 
ScliOnh. Syn. Ins. I, 190, 120. — 
Gyll. Ins. Sv. III, 69.3, 16—17. — TIarpalus pumicatut. 
Clairv. Ent. Hclv. Il, 49. — Stoinis pumicatus. 
l)cj. Spec. ill, 4.3.'), 1. — 
