Prislonjchus. 
22r> 
niptall)laae, især paa Dækvingerne; Antenner, Munddele, Been og Underside eie 
alinindeligviis lysere eller morkere brune. De leve paa mdrke og skyggefiilde 
Steder, især i Kjeldere, nogle ogsaa i hule Træer. De fleste ere vingeUise. 
Slægten er i et tenimeligen stort Antal Arter udbredt især i det sydlige Europa 
og nordlige Afrika; i det nordlige Europa forekommer kun een Art. 
1. PRISTONYCHUS SUBCYANKUS. 
Apterus, ni{jropiceus, pronolo cordato, elytris punctato-striatis^ ohscure cyaneix. 
Uvinijet, sortebruun, Forryygen hjertedannet, Vingedækkerne punkteret-stribede, 
morkt metalblaae. — 6 - 7§ Lin. 
SvNON. Ulig. Magaz. I, .57. — Carabus tubcyaneus. 
Illig. Kiif. Pr. 184, .59. — Carabus terricula, 
Schdnii. Syn. Ins. I, 183, 78. — 
(ly II. Ins. Sv. II, 91, 11. — Ilarpalus subcyanevs. 
Dej. Spec. III, 45, 1. — Prislonychtis terricola. 
Erichs. Kaf. M. lir. I, 10.5, 1. — Pristonychus subeyaneus. 
Afbildn. Panz. Fn. Germ. 30, 3. — Carabus terricola. 
Temmeligt glindscndc. Oversiden paa Dækvingerne nær sort, Hoved og Forryg 
undertiden med svage Spor af Metalskær; Antennerne og Munddelene rddbrune, 
Læbens Midte morkere, Kindbakkernes Spidser og Rande sortebrune; Undersiden og 
Benene begfarvede eller riidbrunc, Ilofteringene, Fbdderne og Dækvingernes om- 
biijcde Uand sædvanligen lysere. — Det glatte Hoved er næsten dobbelt saa langt 
som bredt og temmeligen nedbdjet; Ansigtet er fladt hvælvet med særdeles store og 
dybe, men glat;e, Pandegruber af et tilrundet og noget forlænget Omrids. — Bryst¬ 
stykkets Underside er glat. Forryggens Brede foran Midten overtræflfer noget dens 
hele Længde og omtrent en halv Gang dens Brede ved Roden, hvilken sidste er saa 
bred som Hovedet er tvers over Ojnene; den forreste Rand er jevnt indbugtet; de skarpt 
spidsvinklede og noget hvælvede Forhjiirner ere kun lidet nedbdjede og kun i ringe 
Grad fremtrukne; Siderne ere fortil jevnt tilrundede, bagved Midten og omkring For- 
hjdrnerne konvergerende samt bagtil stærkt sammentrukne, og lidt indbiigtede foran 
de opadbbjedc og skarpt retvinklede Baghjdrner; den bageste Rand viser en svag 
Bugt i Midten og danner til hver Ende en ringe Bue. Siderandene ere small kan¬ 
tede og temmeligt opadbiijede paa Grund af den ujevne Nedtrykning, der fdiger 
dem fra Forhjdrnerne indtil Roden, hvor den ender i de store, meget dybe, ved 
Roden ujevne og foran spidst tilldbende og udad krummede Hjornegruber; begge 
maanedannede Indtryk ere ligesom Renden overordenligt dybe. Forranden og den 
bageste ujevne Rand derved nedtrykkede, den glatte eller flint tverrynkede Skives 
Halvdele derimod af samme Grund noget hvælvede. — Den lille Ryg])lude danner 
en ligesidet Triangel og er i Midten forsynet med en lille rund Grube. — Dæk¬ 
vingerne ere mere end to Gange længere end Forryggen, over de fremspringende 
men stærkt afrundede Skuldre betydeligt bredere end denne, og udvides paa Grund 
af Sidernes lette Runding noget indtil bagved Midlen; de spidsvinklede Sdmhjdrncr 
have stumpe Spidser og Udsnittet ovenfor dem er langt men af ubetydelig Dybde. 
Ryggen er saagodt som flad. Siderne og især Enden temmeligt nc<ladskraanende; 
15 
